Tidligere:
Min søn døde for to år siden. Jeg mistede min kone ugen efter.
-Jeg vil gerne indkalde et til vidne. -Clara Stanton. Peter Stantons enke.
Jack.
Hej.
Charles?
Elizabeth.
Så De var gift med en af minearbejderne, som døde i eksplosionen?
Ja.
Min mands navn var Peter Stanton.
Han arbejdede i minen i tre år.
Vi blev gift to dage før ulykken.
Hvor fandt De dette vidne?
Gennem en offentlig journalsøgning af mændene som døde i minen.
Jeg har en vielsesattest for Peter Stanton og Clara Weller.
Jeg er imponeret, advokat.
Og jeg har et til dokument.
Her er den originale sikkerhedsrapport underskrevet af Joseph Sweeney selv.
Den erklærer tydeligt, at minen var usikker
på grund af et defekt ventilationssystem.
Clara.
Hvor fandt De det dokument?
Peter stolede ikke på minevirksomheden.
Han frygtede, at de ville give hans far skyld for balladen.
Så han bad mig passe på den.
I tilfælde af at noget skulle ske.
Og hvor fik Peter rapporten fra?
Det var hans fars kopi.
Hr. Stanton var bange for, at nogen ville gøre ham fortræd.
Da han var skyld i problemer for virksomheden.
-Så han gav den til Peter. -Det er et rygte, høje dommer.
-Vi kan ikke tillade det. -Jeg kan tillade, hvad end jeg vil.
Og lige nu vil jeg kigge disse dokumenter igennem.
Retten er hævet.
Tak.
Clara.
Jeg er Abigail Stanton. Jeg er Peters mor.
Hvorfor så du det ikke komme?
Kvinden var ikke på vidnelisten.
-Hvordan kan de så tillade hende at vidne? -Parker spiller hurtigt og løst.
Man ved aldrig, hvad han gør. Jeg sagde, vi skulle have beholdt Black.
Der er ikke noget at gøre ved det nu. Så hvordan kommer vi ud af det?
Der er måske en måde at overbevise Parker om, at pigen løj.
-Men det bliver dyrt. -Gør det nødvendige.
Jeg håber, jeg ikke tager for meget af din travle dag.
Slet ikke.
Faktisk har jeg ikke noget bedre at lave end at tage hjem
og tænke over min ensomme ungkarleeksistens.
Hvorfor tror jeg ikke på det?
Kan du huske, da vi var unge?
Vi plejede at lege blindebuk i disse haver.
Det husker jeg. Du plejede at snyde.
Det var dig.
Du plejede at smugkigge ud af det bind, så du kunne fange mig.
Jeg ville se, hvor jeg gik, så jeg ikke løb ind i et træ.
Du vidste altid præcis, hvor du skulle hen.
Dengang og nu.
Det er ikke helt sandt men sødt af dig at sige.
Ved folket i Coal Valley,
-...hvor heldige de er at have dig? -Jeg er heldig.
Din far nævnte, at der nok var nogle muligheder for virksomheden
i Cape Fullerton.
Jeg forstår, at det ikke er langt fra, hvor du er.
Jeg er ikke sikker på, at far ville bryde sig om at besøge Coal Valley.
Vi har så få materielle bekvemmeligheder.
Jeg er sikker på, han vil elske at besøge dig hvor som helst.
Han ville være gladere, hvis jeg besluttede at komme hjem.
Er det helt ude af billedet?
Jeg er bekymret for mor.
Men jeg er den eneste lærer i Coal Valley, og de regner med mig.
Er der andet, der holder dig der?
Jeg ville lyve, hvis jeg sagde, der ikke var.
Jeg forstår.
Han må være meget speciel for at fortjene din kærlighed.
Det er han.
-Jeg må indrømme, at jeg er skuffet. -Vær ikke det, Charles.
Du og jeg har været venner altid.
Jeg holder af dig, og intet ændrer det for mig.
Eller for mig.
Godt.
De er så perfekte sammen.
Kom nu ikke for godt i gang, skat.
En mand kan ønske, hvad der er bedst for hans datter.
Hvis bare det var så nemt.
Skal jeg ringe til dr. Clement?
Nej, jeg...
Jeg blev bare lidt svimmel.
Ja?
Må jeg komme ind?
Hvorfor?
Det er mange penge.
Jeg er sikker på, De ved, at bestikkelse af en dommer er strafbart.
Se på det som en pokergevinst
fra fremtidige spil, der måske eller måske ikke sker.
Smart, hr. Gentry.
Meget smart.
Hej, Tom.
Jack. Jeg genkendte dig næsten ikke uden din banduniform på.
Jeg kan se, du ikke har mistet din humoristiske sans.
Lillebror.
Jeg troede, du legede politi og røver
-...i en mineby vestpå. -Nej, jeg tog lidt fri
for at følge Elizabeth Thatcher hjem på familiebesøg.
Heldige dig.
Thatchers er nærmest royale her omkring.
-De er mennesker som dig og mig. -Bortset fra at de er rigere end Midas.
-Jeg hører, at deres butler har en butler. -Sjovt.
Lad mig se på dig.
-Du er vokset, siden jeg sidst så dig. -Måske mit hår.
Det er så længe siden,
-...du har glemt, hvordan jeg ser ud. -Aldrig.
Jeg er glad for, at du er her. Hvad vil du drikke?
-Whisky. -Bartender, en whisky til min bror.
Hvordan vidste du, hvor du kunne finde mig?
Drengene på stationen har holdt øje med dig.
De siger, du har givet dem lidt problemer. Vil du fortælle mig om det?
DAMETØJ
-Synes du, jeg valgte den rette? -Jack vil elske den.
Jeg synes, den er smuk.
-Det lød som et kompliment. -Jeg ved, jeg er hård ved dig.
Nogle gange ville jeg ønske, at jeg var lige så fri som dig.
-Hvorfor kan du ikke være det? -Det her er min verden, Elizabeth.
Jeg tror ikke, jeg vil passe ind et mindre sted.
-Hvad synes du om den her? -Måske til en salondame
med en tvivlsom moral.
-Så skulle du måske prøve den, Viola. -Vær ikke latterlig.
Tak.
Jeg tror, den vil være perfekt til din næste middag med Sir Lionel.
Okay, jeg kom i slagsmål. Det er ingenting. Jeg har det fint.
Jeg vil ikke kalde en fængselstur for "fint".
Betjentene keder sig, så de finder på grunde til at anholde folk.
Men det gjorde de ikke ved dig, gjorde de?
Jeg beklager, jeg ikke er en retskaffen lovforsvarer som dig.
Da vi voksede op, kom du aldrig i problemer. Aldrig.
Og nu leder du efter det? Hvad skete der?
Jeg ved det ikke, Jack. Måske skete livet.
-Må jeg få en til, skatter? -Jeg tror, han har fået nok.
Virkelig, Jack? Storebror fortæller mig, når jeg har fået nok?
Thornton. Hvor er mine penge?
Har brugt dem på din kæreste.
Vil du ordne det her på den nemme eller hårde måde?
Nemme vej lyder godt. Hvor meget?
-Ti spir. -Læg dine penge væk.
Jeg betaler dig, når jeg er klar.
Hallo.
Pas på.
Træd tilbage.
Okay. Okay...
Ved du, hvad Elizabeth behøver? Hårsmykker.
Er det ikke lidt meget?
Men jeg må indrømme, at jeg har savnet eftermiddagste.
Ud med dem!
Bliv væk!
Jack?
Elizabeth.
Vi var bare...
...ved at spise lidt.
Du kan åbenbart lide at spise og løbe. Eller rulle i dette tilfælde.
Det var bare en misforståelse.
-Og hvem er det? -Tom Thornton. Til tjeneste.
Jeg undskylder for min brors dårlige opførsel,
men problemerne har det med at finde ham.
Er det din bror?
Hans bedre udseende og yngre bror.
Tom, det her er Thatcher-søstrene.
Frk. Thatcher, frk. Thatcher.
Og De må være frk. Thatcher?
Hvordan kunne De holde den charmerende mand hemmelig?
Jeg er Thorntonfamiliens sorte får. Ikke sandt, Jack?
Jeg synes, at sorte får er ret fascinerende.
Selvom dette er interessant, må vi videre.
-Vi ses i aften? -Jeg ser frem til det.
Er det de folk, du vil invitere ind i vores familie?
Det var en misforståelse.
Det var krigen i 1812 også.
Vi mødtes sidste år...
...da Peter var i Cape Fullerton på mineforretning.
Vi mødtes, hver gang han kom efter forsyninger.
Det undrede mig, at han altid meldte sig til Cape Fullerton turene.
Peter var den første dreng, jeg har kendt, der fik mig til at føle mig speciel.
Han var også generøs.
Jeg vidste, han ikke havde penge, men han kom altid med blomster til mig.
Det lyder præcis som Peter.
Jeg ved ikke, hvorfor han ikke fortalte mig om Dem.
Han var bange for, De ville mene, vi var for unge til en forlovelse,
så vi holdt det for os selv, men...
...dagen efter vi blev gift,
vidste vi, det ikke var det rette at holde det hemmeligt.
Vi havde planlagt at komme her og fortælle Dem det sammen, men...
Jeg kunne ikke få fri fra arbejde dengang, og så snart Peter kom tilbage hertil...
Bare jeg havde vidst det.
Jeg er ked af det, hvis jeg har bragt Dem smerte.
Jeg ved, De har været igennem så meget allerede.
Nej. Nej, det er fint.
Jeg ville gerne møde Dem.
Det ville jeg virkelig, men...
Jeg var ikke sikker på, hvordan De ville have det med det.
Så da frk. Madison skrev til mig
og bad mig tale ved retssagen,
sagde jeg, at jeg ikke ville komme.
Hvad fik Dem til at ændre mening?
Jeg bad for vejledning.
Og så så jeg en avis i Hamilton.
Retssagen var på forsiden.
Jeg ved, det måske lyder dumt, men jeg følte, det var et tegn om,
at jeg skulle komme, at jeg skulle gøre det rette.
Bor De hos Deres forældre igen nu?
Nej.
Mine forældre er ikke i live.
Jeg arbejder i Hamilton nu.
Og er De lykkelig?
Jeg er lykkelig for at kunne tage vare på mig selv, hvis det er det, De mener.
Jeg husker lige.
Jeg har noget, jeg vil vise Dem.
Vores bryllup.
Det er det eneste billede, jeg har tilbage af ham.
Jeg synes, De skal have det.
Er De sikker?
Jeg ved, Peter ville have det sådan, fru Stanton.
De er også fru Stanton nu.
Det kan jeg godt lide at høre.
Tak.
Alle rejser sig.
-Dette bør være ovre snart. -Værsgo at sætte jer.
Der er to rapporter...
...hvilket betyder, at den ene er ægte, og den anden er en forfalskning.
En er fra minevirksomheden,
en virksomhed som kan miste alt.
Den anden fra en ung kvinde som ikke har noget at vinde ved at lyve.
Du må gøre noget.
Høje dommer, jeg protesterer
-...mod den uretfærdige beskrivelse. -Afvist.
Sæt dig, advokat.
I lyset af beviserne foran mig
finder jeg Pacific Northwest Mineselskab
skyldig i forfalskning af sikkerhedsrapporter,
der var skyld i, at 47 mænd gik ind i minen
og lige i døden.
Selskabet vil få den højeste bødestraf mulig,
og de penge vil blive delt ligeligt mellem enkerne.
Yderligere...
Vil minen blive lukket øjeblikkeligt og permanent.
Jeg vil gerne gå efter Dem, hr. Gowen.
Som den høje dommer ved,
er jeg, som minearbejderne, en ansat hos virksomheden,
ikke en ejer,
og havde ingen viden om deres ulovligheder,
hvilke jeg finder afskyelige.
De lyver.
Men heldigt for Dem, kan jeg ikke bevise det.
Retten har givet sin dom.
Det er sandt, hvad de siger.
For at klare sig i en mandeverden skal man være dobbelt så god.
-Og det er De. -Tak.
Jeg ved, det må have været et chok at lære om Clara på denne måde,
men jeg følte ikke, jeg kunne fortælle det før,
hvis nu hun ikke dukkede op.
Jeg forstår.
Clara, mange tak for at komme.
-De har gjort en betydelig forskel. -Og jeg er glad for at være en del af det.
-Hvordan var shoppeturen? -Jeg tror, vi var i alle butikker i byen.
Nok om os. Hvordan har du det?
Nogle gange føler jeg, at jeg kunne danse.
Andre gange føler jeg ikke, at jeg kan gå fra her til stuen.
Men lad os tale om gladere ting.
Jeres far sagde, at Charles ikke kunne stoppe med at tale om dig på kontoret.
Det må være en overdrivelse.
Jeg tror på det. Charles har knap nok accepteret en invitation,
siden du rejste.
Det er latterligt. Vi er bare venner.
Jeg så den måde, han stirrede på dig i haven.
Holdt du øje med os?
Nej. Selvfølgelig ikke, skat. Nej, vi... Vi kom bare forbi vinduet.
Jeg ville ønske, Charles ville opgive dig og kigge på mig.
-Har du allerede glemt Tom? -Hvem?
Ingen særlig.
Vil du se vores nye kjoler?
Åh, det ville være dejligt.
Ja, kom med.
-Jeg sætter meget pris på det. -Også jeg.
Samantha? Hvordan er det at være advokat?
Oplivende når man vinder og ikke så meget andre gang.
Jeg elskede at være kone og mor. Jeg tænkte aldrig på at lave andet.
Indtil caféen.
Der er ikke noget mere nobelt end at være kone og mor.
Det var min mor, der sagde, at jeg kunne alt, hvad jeg ville.
Og det gjorde De.
Og det samme gjorde De.
Jeg ved ikke, hvad I alle fejrer.
Uden minen er der intet arbejde.
Folk vil flytte væk. Det vil blive en spøgelsesby.
Vi har været igennem hårde tider før, Florence.
-Vi klarer det igen. -Jeg ved ikke hvordan.
-Undskyld mig. -Ja.
Clara, hvorfor bliver De ikke i Coal Valley?
Jeg vil ikke trænge mig på.
Du trænger dig ikke på. Jeg har et ekstra værelse ovenpå.
Det er virkelig sødt af Dem, men jeg kan ikke.
-De kunne arbejde på caféen. -Jeg må tilbage til Hamilton.
Er alt okay?
Jeg skal bare tilbage, det er alt.
Hvis De ændrer mening, så ved De, hvor De kan finde mig.
-Jeg lover, at jeg skriver. -Det håber jeg, De gør.
Fru Stanton?
Vi fik en dårlig start, så jeg vil gerne gøre det godt igen.
Dette...
...er til enkernes fond.
Du godeste!
Men hvis De fortæller nogen, at jeg gav Dem det,
siger jeg, De lyver.
Deres hemmelighed er sikker hos mig.
Og tak.
Hej.
Folkens. Kan jeg få jeres opmærksomhed et øjeblik?
Mit navn er Leland Coulter. Mine venner kalder mig Lee.
Og jeg er kommet til Coal Valley for at se, hvordan jeres retssag gik.
Jeg synes, det gik ret godt.
Og nu da minen er lukket,
er fremtiden i byen... Fremtiden i jeres by
er tømmer.
Og den gode nyhed er, at det er overalt.
Så jeg har besluttet
at bygge et savværk lige her i Coal Valley.
Og jeg har planer om at hyre mange mænd til at hjælpe.
Okay.
Okay, okay.
Tak, tak.
Så hvis nogen kan vise mig, hvor jeg kan sætte det op,
så går jeg straks i gang.
Åh, jeg ville elske at give Dem en guidet tur i vores lille flække.
Jeg håbede, De ville melde Dem.
-Skal vi fortsætte, hvor vi slap? -Det synes jeg.
De ligner mere en bypige.
Jeg har lært at tilpasse mig.
Så hvad mener De? Er der noget ledigt til mig her på hovedgaden?
Tja, mineselskabet får ikke brug for deres kontorer mere.
Jeg ved ikke. Det er ikke det image, jeg vil overtage.
Der er et par andre steder,
men de er lidt for langt væk herfra til fods.
Noget siger mig, at De gerne vil køre en tur.
-Åh, jeg troede aldrig, De ville spørge. -Okay.
Sådan.
-Hold godt fast. -Det gør jeg.
Okay.
Hvis De mangler noget, ved De, hvor De kan finde mig.
Og glem ikke at skrive.
Det lover jeg.
Ingen har nogensinde bekymret sig for mig før.
Bortset fra Peter.
Og nu Dem.
De er den rareste kvinde, jeg kender.
Rejs sikkert, fru Stanton.
Tak, fru Stanton.
-Jeg skriver. -Held og lykke.
Farvel.
Er De okay?
Jeg har det fint.
Efter alt det her føler jeg endelig, at jeg kan give slip på Noah.
Livet går videre. Og jeg er også klar til at komme videre.
Det er jeg glad for at høre.
Det føles, som om denne by har fået nyt liv, ikke?
Og det savværk er kun begyndelsen på en masse ting,
der vil hjælpe med at putte denne by på landkortet.
Det lyder, som om De overvejer at blive.
Det gør jeg faktisk.
Det kan jeg lide.
Tak.
-Fru Thatcher? -Ja.
Tak for at jeg måtte komme.
Vi sætter meget pris på, at De
-...eskorterede Elizabeth til Hamilton. -Det var en fornøjelse. De her er til Dem.
De er flotte.
Vil du finde et sted til disse? Tak.
Jeg er glad for, at De har det bedre.
Det er meget pænt af Dem.
William?
Hvem er manden i jakkesæt?
Elizabeths mountie ven.
Og vil mountien spise med?
Elizabeth insisterede.
Jeg forstår.
Medbringer han sin hest?
-Det har jeg. -Nåh?
Ja, ikke længe, men..
-Undskyld... -Godt at være her.
Undskyld mig.
Charles. Velkommen.
Godaften.
De er til dig, Grace, den flotteste blomst i værelset.
Det er kun fordi, mine døtre endnu ikke er kommet.
Men jeg frygter, at de vil stjæle billedet.
Du ser absolut fantastisk ud, Elizabeth.
Mange tak, Charles.
Jeg kunne ikke have sagt det bedre selv.
Har I to mødt?
Charles Kensington.
-Jeg arbejder for Elizabeths far. -Jack Thornton.
Jack er politibetjent i Coal Valley.
Åh, det minder mig om.
Jeg har fået et telegram. Gode nyheder.
Retssagen er ovre, og dommeren dømte til fordel for enkerne.
Det er ikke gode nyheder. Det er vidunderlige nyheder.
-Ja. -Elizabeth,
kom og sig hej til din tante Agatha.
Undskyld mig, de herrer.
Så hvor længe har De kendt Elizabeth?
Hele vores liv.
-Dem? -Lidt mindre.
Tak.
Så livet som mountie må være ret farligt.
Specielt i grænseområdet?
Ja, der er gode dage og dårlige dage.
Jeg gætter på, at eskortere Elizabeth til Hamilton var en af de gode dage.
Det var ikke en opgave.
Så hun bad dig tage med?
Faktisk insisterede jeg.
Det er jeg glad for, De gjorde.
Hun kan være ret selvstændig.
Ja, det har jeg bemærket.
Selv når det ikke altid er godt for hende.
At arbejde med Elizabeths far må være interessant.
Han har virkelig taget mig under sin vinge.
Nogle gange føles det, som om jeg er den søn, han aldrig fik.
Tak.
Jeg må sige, jeg havde det hårdt med den chukker.
Old Wickham fik et skud afsted, som ingen kunne klare.
-Hvad i himlen taler han om? -Polo.
Jeg vidste bare, at samtalen ville dreje sig hen på heste.
-Spiller De polo, sir Lionel? -Det er en af mine yndlingshobbyer.
Jeg ville elske at se Deres hold spille.
Måske vil De glæde mig med et besøg denne sæson.
Sikke en strålende invitation.
Politibetjent Thornton er også en ret god rytter.
Tak, men jeg kan ikke sige, at jeg kender en chukker fra et baseballbat.
Han har vigtigere ting at bekymre sig om. Som at holde Coal Valley sikker.
Eller blive smidt ud af drikkesteder.
Hvem blev smidt ud af et drikkested?
Jacks bror, Tom.
Som ser mindst lige så godt ud som sin flotte storebror.
Hvordan kender du til denne Tom person, unge dame?
Han landede ved mine fødder i eftermiddags.
Bogstaveligt talt.
Tja...
Det er meget mere underholdende end at tale om polo.
Er det en vane for Dem at drikke, politibetjent Thornton?
Nej. Nej, det er det ikke, fru Thatcher.
Bestemt ikke på jobbet.
Eller generelt.
Eller nogensinde.
Bortset måske fra til middag.
Måske er det tid til dessert.
Det er en fantastisk idé, tante Agatha.
Sig mig, politibetjent. Hvad synes De om peach melba?
Undskyld, hvem?
Det er is med en ferskensauce.
Det ved jeg. Jeg drillede bare.
Din mountie har en dejlig form for humor, min egen.
Han er ikke min mountie, tante Agatha.
Er han ikke?
Jeg har glemt den.
Du er stadig bedre end mig.
Lad os prøve igen?
De har det så sjovt sammen.
Jeg hører, at de har været venner i lang tid.
Charles og Elizabeth har meget til fælles.
De tog timer ved samme lærer, delte venner,
slog deres knæ.
Det er et bånd, der har klaret tidens gang.
Nogle gange er det, folk har til fælles, de ting de føler indeni.
En delt sjæl.
Elizabeth er sjælelig.
Det er, hvad jeg bedst kan lide ved hende.
Men nogle gange tænker jeg...
...at hun ikke helt ved, hvem hun er.
Hun har det med at følge sit hjerte i stedet for sit hoved.
Hun vågner sandsynligvis op fra det en dag, og jeg ville hade at se hende
gå glip af det liv, hun fortjener.
Det er vidunderligt.
Herligt.
Det tror jeg ikke, De behøver at bekymre Dem om.
Meget godt.
Hvis hun følger sit hjerte, er jeg sikker på, det nok skal gå.
De spiller lige så flot, som De ser ud.
-Tja, De taler endnu flottere. -Ja, det gør jeg.
Ved De, hvad denne by behøver? Udover et savværk?
Jeg har på fornemmelsen, De fortæller mig det.
-Et teater. -Et teater?
Hvorfor behøver De et teater?
Fordi jeg har spillet på The Great White Way
på Broadway i New York City, og...
Tja, det ville være en skam at lade mine talenter gå til spilde.
Så De er skuespillerinde?
Jeg havde hovedrollen i "45 Minutter til Broadway".
Jeg synes, De sagde, de var på Broadway, ikke 45 minutter væk.
Jeg indser, at jeg har lidt undervisning at tage mig af.
Siden vi ikke længere skal være kul-folk,
og da hr. Coulters har bragt nyt liv og håb.
Som borgmester synes jeg, at vi skal overveje at ændre navnet på vore fine by.
Og jeg er åben for forslag.
Vær sød at sige, du ikke rejser, før jeg får dig at se igen.
Jeg tror ikke, jeg kan blive mere end et par dage.
Hun tager ikke afsted, før vi ved, om hendes mor kommer sig.
William, du får mig til at lyde som en invalid.
Dr. Clement tager sig af mig,
og jeg sikker på, jeg er mit gamle jeg på ingen tid.
Så... indtil vi mødes igen?
Indtil da.
-Jack, det var så godt at se Dem. -I lige måde, Julie.
-Tak for at invitere mig. -Jeg håber, De havde det sjovt.
Det vigtige er, at De er hjemme med Deres familie.
Jeg er også hjemme i Coal Valley.
Politibetjent, De havde vel en god aften?
Rigtig meget. Tak.
-Vil vi se Dem igen? -Nej.
-Nej, jeg rejser fra Hamilton i morgen. -Det...
Det virker lidt pludseligt.
Tja, De er sikker og tryg hos Deres familie,
og jeg har et job at se til.
Jeg har aftalt med betjent McGinty,
at han eskorterer Dem tilbage til Coal Valley, når De er klar.
Det er venligt af Dem.
-Det var rart at møde Dem. -I lige måde.
Frk. Thatcher.
-Jeg beklager. -Nej, jeg klarer det, tak.
Hr. Coulter?
Jeg må sige, at det er stort af Dem
at bygge det savværk. Det vil gøre en stor forskel for folk,
nu da minen er lukket.
At gøre en forskel er, hvad livet handler om, ikke?
Det er det. Goddag.
Mine damer og herrer,
venner, I gav os mange gode forslag,
men i sidste ende kan der kun være et.
Jeg giver jer det nye navn på vores by.
VELKOMMEN TIL HOPE VALLEY
Tak, borgmester. Tak.
Tak. Tak.
Det ser ud til, at der er forandringer i luften.
Det ser sådan ud.
-Jeg hører, at De åbner et savværk. -Ja.
Ja, det gør jeg.
-Det er et ret ambitiøst projekt. -Jeg kan lide en udfordring.
Den sidste, der prøvede at åbne et, måtte overgive sig efter seks måneder.
Det vil ikke ske denne gang.
Nej, ikke hvis du gør det rigtigt.
Det er den eneste måde at gøre ting, hr. Gowen.
Jeg vil gerne se Dem have succes, hr. Coulter.
Og jeg kan måske hjælpe Dem med det.
Virkelig? Hvordan det?
Tja, jeg kender meget til denne by.
Min ekspertise kan måske hjælpe Dem.
Nu da minen lukker, gik jeg ud fra, at De ville komme videre.
Nej, jeg flytter ikke.
Står De ikke uden job?
Der er mange nye muligheder her i Hope Valley,
og jeg har tænkt mig at udnytte hver eneste af dem.
Det lyder fair.
Lad mig tænkte over det.
Selvfølgelig. Tag Deres tid.
Jeg er her.
Sagde Julie Thatcher noget om mig i går aftes?
-Ikke et ord. -Hun talte om mig hele aftenen,
-...gjorde hun ikke? -Nej.
Og hold dig fra hende. Fra dem alle.
Skete der noget mellem dig og prinsesse Elizabeth i går aftes?
Det kommer ikke dig ved.
Vi har ikke mere at tale om. Jeg går min vej så.
Der er rigeligt at tale om. Jeg vil have dig med til Coal Valley.
-Aldrig i livet. -Lyt til mig.
Jeg kan skaffe dig fast arbejde, og jeg holder dig væk fra problemer.
Så kører vi igen.
-Jeg prøver bare at hjælpe. -Nej.
Du prøver at holde mig i kort snor.
-Tom. -Jeg har mit liv her.
Du har dit liv der.
Lad det være sådan.
Vi ses, Jack.
Ja.
Jeg så dig ikke til morgenmaden i morges.
Jeg var ikke sulten.
Det er hårdt at komme hjem igen, ikke sandt?
Jeg har også været ung.
Jeg indså ikke, hvor meget jeg har savnet det her.
Og hvor godt det er at se alle igen.
Selv Viola.
Viola? Lad os nu ikke overdrive.
Måske var det selvisk af mig at rejse væk og følge min drøm.
Ingen er perfekt, min egen.
Og at være lidt selvisk er vi nødt til engang imellem
for at bevare sig selv.
Jeg er bare ikke sikker på, at Jack forstår, at jeg må være her nu,
og at det ikke ændrer, hvordan jeg føler for ham.
Måske skal du fortælle ham det.
ABIGAILS CAFÉ
Du har travlt. Har du brug for hjælp?
Det ville jeg elske.
Hvor vil du have mig? Her eller i køkkenet?
Køkkenet, tak.
Jeg må sige, Abigail,
at for en der arbejder så hårdt som dig,
virker du gladere, end jeg har set dig længe.
Tja, når forretningen går godt...
Jeg tror ikke, det bare er caféen.
Jeg har set, hvordan du og den flotte hr. Avery ser på hinanden.
Godt for dig. Du fortjener det.
Det samme gør alle andre i byen.
Det er på tide, at fortidens tristhed er ovre en gang for alle.
Jeg kunne ikke have sagt det bedre selv.
Sidste tog!
Jack! Jack!
-Jack. -Elizabeth?
Hvad laver du her?
Vi fik ikke sagt ordentligt farvel.
-Det var ikke nødvendigt at komme... -Jo, det var.
Jeg ved ikke, hvad der gik galt mellem os i aftes,
-...men jeg vil ikke skilles sådan. -Intet gik galt.
Jeg skal bare tilbage.
-Det ved jeg... -Alle om bord!
Det er mit tog.
Jeg beklager. Jeg skal gå.
Så...
Så tag dette med dig.
Oversat af: Heidi Jette Hoff