‏בני מת לפני שנתיים. ‏איבדתי את אשתי כעבור שבוע.
‏אני רוצה לזמן עדה נוספת.
‏קלרה סטנטון. אלמנתו של פיטר סטנטון.
‏ג'ק. ‏-די...
‏צ'רלס?
‏אליזבת.
‏אם כך, ‏היית נשואה לאחד מהכורים שמתו בפיצוץ?
‏כן, אדוני.
‏לבעלי קראו פיטר סטנטון.
‏הוא עבד במכרה במשך שלוש שנים. ‏נישאנו יומיים לפני התאונה.
‏איפה מצאת את העדה הזו?
‏באמצעות חיפוש במידע הציבורי ‏על הפועלים שמתו במכרה.
‏יש לי רישיון נישואין ‏של פיטר סטנטון וקלרה וולר.
‏מרשים מאוד, הפרקליטה. ‏-ויש לי מסמך נוסף.
‏זה דוח הבטיחות המקורי, ‏שנחתם על ידי ג'וזף סוויני בכבודו ובעצמו.
‏מצוין שם בפירוש שהמכרה היה מסוכן,
‏כתוצאה ממערכת אוורור מקולקלת.
‏קלרה.
‏איפה מצאת את המסמך הזה?
‏פיטר לא סמך על חברת הכרייה.
‏הוא חשש שיאשימו את אבא שלו בכך שגרם לצרות,
‏ולכן הוא נתן לי אותו למשמרת.
‏למקרה שמשהו יקרה.
‏ואיך פיטר השיג את הדוח הזה?
‏זה היה העותק שניתן לאביו.
‏מר סטנטון חשש שמישהו ינסה לפגוע בו,
‏כיוון שהוא גרם לחברה בעיות.
‏ולכן הוא נתן אותו לפיטר.
‏זו עדות שמיעה, כבודו, ‏אי אפשר להרשות את זה.
‏אני יכול להרשות מה שאני רוצה.
‏וברגע זה, אני רוצה ‏לחקור את המסמכים האלה.
‏הדיון ננעל.
‏תודה.
‏קלרה.
‏אני אביגייל סטנטון. אני אימא של פיטר.
‏למה לא ציפית לזה?
‏האישה הזו לא הופיעה ברשימת העדים.
‏אם כך, איך הוא יכול ‏להרשות לה להעיד, לעזאזל?
‏פרקר פועל באופן פראי ובלתי צפוי. ‏אי אפשר לדעת מה הוא יעשה.
‏אמרתי לך שהיינו צריכים להישאר עם בלאק.
‏כן, אבל אין לנו מה לעשות בנידון עכשיו,
‏ואם כך, איך ניחלץ מזה?
‏אולי נמצא דרך לשכנע את פרקר ‏שהנערה משקרת,
‏אבל היא תהיה יקרה.
‏תעשה כל מה שיידרש.
‏אני מקווה שאני לא גוזלת יותר מדי זמן ‏מהיום העמוס שלך.
‏כלל לא.
‏למעשה, אין לי משהו טוב יותר לעשות ‏מאשר ללכת הביתה
‏ולהרהר בבדידות הקיומית שלי כרווק.
‏למה אני לא מאמינה לך?
‏זוכרת שהיינו צעירים?
‏היינו משחקים "פרה עיוורת" בגנים האלה.
‏אני זוכרת.
‏היית מרמה.
‏את עשית זאת!
‏היית מציצה מתחת לכיסוי העיניים ‏כדי לתפוס אותי.
‏רציתי לראות לאן אני הולכת, ‏כדי שלא אתנגש בעץ.
‏ונראה שתמיד ידעת בדיוק לאן את הולכת.
‏גם אז וגם היום.
‏לא בטוח שזה נכון, ‏אבל יפה מצדך להגיד את זה.
‏האנשים בקול ואלי יודעים ‏איזה מזל יש להם שאת במחיצתם?
‏יש לי מזל שהם במחיצתי.
‏אבא שלך אמר שייתכן שהחברה
‏תבצע כמה עסקאות בקייפ פולרטון.
‏הבנתי שזה לא רחוק ממך.
‏אני לא בטוחה שאבא ירגיש בנוח ‏אם יבקר בקול ואלי.
‏המותרות אצלנו מעטים מאוד.
‏אני בטוח שהוא ישמח לבקר אותך ‏בכל מקום שבו תהיי.
‏הוא ישמח יותר אם פשוט אחליט לחזור הביתה.
‏זה ממש לא בא בחשבון?
‏אני דואגת לאימא.
‏אבל אני המורה היחידה בקול ואלי, ‏והם תלויים בי.
‏יש עוד משהו שמחזיק אותך שם?
‏אשקר אם אגיד שלא.
‏אני מבין.
‏הוא בוודאי מיוחד מאוד אם הוא ראוי לחיבתך.
‏כן, הוא מיוחד.
‏אני מוכרח להגיד שאני מאוכזב.
‏צ'רלס, אל תתאכזב.
‏אנחנו חברים מאז ומתמיד.
‏אכפת לי ממך, ודבר לא ישנה את זה.
‏גם מבחינתי לא.
‏יופי.
‏הם נראים מושלמים יחד.
‏אל תקדים את המאוחר, יקירי.
‏מותר לאדם לרצות בטובת בתו.
‏לו רק זה היה קל כל כך.
‏את רוצה שאקרא לד"ר קלמנט?
‏לא, אני...
‏רק מסוחררת במקצת.
‏כן?
‏אפשר להיכנס?
‏בשביל מה?
‏יש פה הרבה כסף.
‏אני בטוח שאתה יודע שמתן שוחד לשופט ‏הוא עברה פלילית.
‏תראה בזה כספי זכייה בפוקר.
‏ממשחקים עתידיים ‏שייתכן שיתקיימו וייתכן שלא.
‏מחוכם, מר ג'נטרי.
‏מחוכם ביותר.
‏שלום, טום.
‏ג'ק.
‏כמעט לא זיהיתי אותך ללא מדי התזמורת שלך.
‏אני רואה שלא איבדת את השנינות שלך.
‏אח קטן!
‏חשבתי שאתה עסוק במשחק "שוטרים וגנבים"
‏באיזו עיר כורים במערב.
‏לא, יצאתי לחופשה ‏כדי ללוות את אליזבת תאצ'ר הביתה,
‏לביקור אצל המשפחה שלה.
‏איזה מזל יש לך!
‏משפחת תאצ'ר היא כמו משפחת אצולה בעיר הזו.
‏הם רק אנשים, כמוני וכמוך.
‏כן, אלא שהם עשירים כקורח. ‏שמעתי שאפילו למשרת שלהם יש משרת.
‏מצחיק מאוד. אני רוצה לראות אותך.
‏גדלת מאז ראיתי אותך.
‏אולי השיער שעל הראש שלי.
‏לא ראית אותי זמן רב כל כך ‏שכבר שכחת איך אני נראה.
‏לעולם לא!
‏אני שמח שאתה פה. מה אתה שותה?
‏ויסקי.
‏מוזג! ויסקי לאחי.
‏איך ידעת איפה אני?
‏הבחורים במשרד האזורי אמרו לי ‏שהם שמים עליך עין.
‏הם אומרים שאתה גורם להם צרות.
‏אתה רוצה לספר לי על זה?
‏- סלון דה מוד, אופנת נשים -
‏את חושבת שבחרתי בשמלה הנכונה? ‏-ג'ק ימות עליה.
‏אני חושבת שהיא יפהפייה.
‏זה נשמע כמו מחמאה.
‏אני יודעת שאני קשוחה כלפייך.
‏אני מניחה שהייתי רוצה ‏להיות חופשייה כמוך לפעמים.
‏למה שלא תהיי? ‏-זה העולם שלי, אליזבת.
‏אני לא בטוחה שאשתלב במקום קטן יותר.
‏מה דעתכן על זו?
‏אולי למלצרית במסבאה בעלת מוסר מפוקפק.
‏אם כך, אולי כדאי לך למדוד אותה, ויולה.
‏אל תהיי מגוחכת.
‏תודה.
‏אני חושבת שהיא תהיה מושלמת ‏לארוחת הערב הבאה שלך עם סר ליונל.
‏הסתבכתי בקטטה, אפשר לחשוב.
‏זה לא כזה סיפור. אני בסדר גמור.
‏לא הייתי קורא ‏לכליאה בתא מאסר "בסדר גמור".
‏השוטרים פה משועממים כל כך,
‏שהם צריכים להמציא סיבות לעצור אנשים.
‏רק שהם לא עשו זאת במקרה שלך, נכון?
‏אני מצטער שאני לא שומר החוק האצילי שאתה.
‏לא הסתבכת בצרות כשהיינו ילדים, מעולם לא.
‏ואתה מחפש אותן עכשיו? מה קרה?
‏אני לא יודע, ג'ק.
‏אולי החיים קרו.
‏אפשר לקבל עוד כוס, מותק? ‏-את יודעת מה? נראה לי שהוא שתה מספיק.
‏באמת, ג'ק?
‏אחי הגדול יגיד לי מתי שתיתי מספיק?
‏תורנטון! איפה הכסף שלי?
‏בזבזתי אותו על החברה שלך.
‏אתה רוצה ליישב את זה ‏בדרך הקלה או בדרך הקשה?
‏הדרך הקלה נשמעת לי טוב.
‏כמה? ‏-עשרה דולרים.
‏תחזיר את הכסף שלך לכיס.
‏אני אשלם לך כשאהיה מוכן לשלם לך.
‏טוב. טוב.
‏את יודעת מה אליזבת צריכה? תכשיטים לשיער!
‏לא נראה לך שזה מוגזם?
‏אבל אני מודה שהתגעגעתי לתה אחר הצהריים.
‏ג'ק?
‏אליזבת.
‏אנחנו רק... רק אכלנו משהו.
‏נראה שאתם אוהבים לאכול ולברוח. ‏או להתגלגל, במקרה הזה.
‏זו הייתה רק אי הבנה.
‏ומי זה?
‏טום תורנטון. לשירותך.
‏אני מתנצל על התנהגותו הרעה של אחי, ‏אבל נראה שהצרות רודפות אחריו.
‏זה אחיך?
‏אחיו הצעיר והנאה הרבה יותר.
‏טום, אלה האחיות תאצ'ר.
‏גברת תאצ'ר, גברת תאצ'ר,
‏ואת בוודאי... גברת תאצ'ר?
‏ג'ק, איך יכולת לשמור ‏את האיש המקסים הזה בסוד?
‏אני הכבשה השחורה במשפחת תורנטון.
‏נכון, ג'ק?
‏אני דווקא חושבת שכבשים שחורות הן מרתקות.
‏עד כמה שהכול מעניין, אנחנו צריכות ללכת.
‏נתראה הערב? ‏-אני מצפה לזה בקוצר רוח.
‏ואלה האנשים שאת רוצה ‏להזמין לחיק המשפחה שלנו?
‏הוא אמר שזו הייתה אי הבנה.
‏גם מלחמת 2181 הייתה אי הבנה.
‏הכרנו בשנה שעברה,
‏כשפיטר הגיע לקייפ פולרטון ‏במסגרת העבודה במכרה.
‏היינו מתראים בכל פעם שהוא בא לקנות ציוד.
‏תהיתי למה הוא תמיד ‏התנדב לנסוע לקייפ פולרטון.
‏פיטר היה הנער הראשון שהכרתי ‏שגרם לי להרגיש מיוחדת.
‏הוא היה גם נדיב.
‏ידעתי שלא היה לו הרבה כסף, ‏אבל בכל פעם שהוא בא,
‏הוא הביא לי פרחים.
‏זה נשמע בדיוק כמו פיטר.
‏אני לא יודעת למה הוא לא סיפר לי עלייך.
‏הוא חשש שתחשבי שאנחנו צעירים מכדי להתארס.
‏ולכן שמרנו את זה לעצמנו, אבל...
‏יום לאחר שנישאנו,
‏ידענו שאי אפשר להמשיך להסתיר את זה.
‏תכננו לבוא לכאן ולספר לך יחד, אבל...
‏עוד לא הצלחתי להשתחרר מהעבודה, ‏וברגע שפיטר חזר לכאן...
‏הלוואי שהייתי יודעת.
‏אני מצטערת אם גרמתי לך כאב.
‏אני יודעת שכבר עברת הרבה מאוד.
‏לא. לא, זה בסדר.
‏רציתי לפגוש אותך.
‏באמת שרציתי, ‏אבל לא ידעתי איך תרגישי בנוגע לכך.
‏ולכן כשגברת מדיסון כתבה לי ‏וביקשה ממני להעיד במשפט,
‏אמרתי שלא אבוא.
‏למה שינית את דעתך?
‏התפללתי להדרכה.
‏ואז ראיתי עיתון בהמילטון.
‏כתבו על המשפט בעמוד השער.
‏אני יודעת שזה עלול להישמע מטופש, ‏אבל הרגשתי שזה סימן
‏לכך שאני מוכרחה לבוא, ‏שאני מוכרחה לעשות את הדבר הנכון.
‏חזרת לגור אצל ההורים שלך עכשיו?
‏לא.
‏ההורים שלי כבר לא בחיים.
‏אני עובדת בהמילטון עכשיו.
‏ואת מאושרת?
‏אני שמחה שאני יכולה להסתדר בעצמי, ‏אם זו כוונתך.
‏נזכרתי במשהו.
‏אני רוצה להראות לך משהו.
‏החתונה שלנו.
‏זו התמונה היחידה שלו שנשארה לי.
‏אני רוצה לתת לך אותה.
‏את בטוחה?
‏אני יודעת שפיטר היה רוצה ‏לתת לך אותה, גברת סטנטון.
‏את יודעת, גם את גברת סטנטון עכשיו.
‏זה מוצא חן בעיניי.
‏תודה לך.
‏נא לקום!
‏זה אמור להיגמר בקרוב. ‏-שבו, בבקשה.
‏יש שני דוחות,
‏ופירוש הדבר שאחד אמתי והאחר מזויף.
‏אחד סופק על ידי חברת הכרייה, ‏עסק שלבעליו יש הרבה מה להפסיד,
‏והאחר על ידי אישה צעירה, ‏שלא תרוויח דבר מהשקר.
‏כדאי שתעשה משהו.
‏כבודו, אני מתנגד לאפיון הבלתי הוגן של...
‏ההתנגדות נדחית.
‏שב, הפרקליט.
‏לפיכך, לאור הראיות שהוצגו בפניי,
‏אני מוצא את חברת הכרייה "פסיפיק נורתווסט"
‏אשמה בזיוף דוחות בטיחות
‏ובשליחת 74 פועלים לתוך המכרה, ‏וישירות למותם.
‏החברה תיקנס בסכום המרבי המותר בחוק,
‏והכסף יחולק באופן שווה בין האלמנות.
‏יתרה מזאת,
‏המכרה ייסגר באופן מידי ולצמיתות.
‏אני רוצה להעניש אותך ‏במלוא חומרת הדין, מר גאוון.
‏כפי שכבודו בוודאי יודע, אני, בדומה לכורים,
‏שכיר בחברה, ולא בעליה.
‏לא הייתי מודע לעוולות שלהם,
‏שאני חושב שהן מחפירות.
‏אתה משקר.
‏אבל למזלך, אני לא יכול להוכיח זאת.
‏בית המשפט הכריז על הכרעתו.
‏אם כך, מה שאומרים נכון.
‏עלייך להיות טובה כפליים ‏כדי להצליח בעולם של גברים.
‏ואת באמת כזו.
‏תודה.
‏אני יודעת שבוודאי נדהמת ‏כשגילית על קלרה כפי שגילית,
‏אבל הרגשתי שאיני יכולה לספר לך קודם, ‏למקרה שהיא לא תגיע.
‏אני מבינה.
‏קלרה, תודה רבה שבאת.
‏הכול הסתדר בזכותך. ‏-ואני שמחתי לקחת בזה חלק.
‏איך היה בקניות? ‏-נראה לי שהיינו בכל החנויות בעיר.
‏דיברנו עלינו די והותר. איך את מרגישה?
‏אני מרגישה לפעמים שאני מסוגלת ללכת לרקוד,
‏ובפעמים אחרות אני מרגישה ‏שאני לא מסוגלת ללכת מפה עד הסלון.
‏אבל בואו נדבר על דברים משמחים יותר.
‏אבא שלך אמר שצ'רלס ‏לא מפסיק לדבר עלייך במשרד.
‏אני בטוחה שזו הגזמה. ‏-אני מאמינה בזה.
‏צ'רלס בקושי קיבל הזמנה אחת ‏לאירוע חברתי מאז עזבת את העיר.
‏זה מגוחך. אנחנו רק ידידים.
‏טוב, ראיתי איך הוא בהה בך בגינה.
‏הסתכלתם בנו?
‏לא. מובן שלא, יקירתי.
‏לא, אנחנו רק... חלפנו על פני החלון במקרה.
‏חבל שצ'רלס לא מוותר עלייך ‏ומסתכל בי, לשם שינוי.
‏כבר שכחת מטום? ‏-מי?
‏לא מישהו מיוחד. ‏את רוצה לראות את השמלות החדשות שלנו?
‏זה יהיה נפלא.
‏בואו.
‏אני מעריכה את זה מאוד.
‏סמנתה?
‏תגידי, איך זה להיות עורכת דין?
‏מלהיב כשמנצחים, ופחות בפעמים אחרות.
‏אהבתי להיום אם ורעיה, ‏מעולם לא חשבתי על עיסוק אחר.
‏טוב, עד בית הקפה.
‏אני חושבת שאין דבר אצילי יותר ‏מאשר להיות אם ורעיה.
‏אימא שלי אמרה לי שאני יכולה... ‏שאני יכולה לעשות כל מה שארצה.
‏ואכן עשית זאת.
‏אני חושבת שגם את.
‏אני לא יודעת מה אתם חוגגים.
‏אין עבודה בלי המכרה.
‏אנשים יעזבו את העיר, ‏והיא תהפוך לעיר רפאים.
‏כבר עברנו תקופות קשות, פלורנס.
‏נתמודד איתן שוב. ‏-אני לא יודעת איך.
‏סלחי לי. ‏-כן.
‏קלרה, אולי תישארי בקול ואלי?
‏אני לא רוצה להטריח.
‏זו אינה טרחה, יש לי חדר פנוי למעלה.
‏זה יפה מאוד מצדך, אבל אני לא יכולה.
‏את יכולה לעבוד בבית הקפה. ‏-אני צריכה לחזור להמילטון.
‏הכול בסדר?
‏אני פשוט צריכה לחזור, זה הכול.
‏טוב, אם תשני את דעתך, ‏את יודעת איפה למצוא אותי.
‏אני מבטיחה לכתוב לך. ‏-אני מקווה שתעשי זאת.
‏גברת סטנטון?
‏אני יודע שהתחלנו ברגל שמאל, ‏אבל אני רוצה לפצות אותך.
‏זה לקרן האלמנות.
‏בחיי!
‏אבל אם תספרי למישהו שנתתי לך את הכסף, ‏אגיד שאת שקרנית.
‏סודך שמור עמי. ותודה לך.
‏שלום.
‏חברים? אפשר לקבל את תשומת לבכם לרגע?
‏שמי לילנד קולטר, וחבריי קוראים לי "לי".
‏הגעתי לקול ואלי ‏כדי לראות איך המשפט שלכם יסתיים,
‏ואתם יודעים מה? ‏אני חושב שהוא הסתיים בהצלחה.
‏ועכשיו כשהמכרה סגור,
‏עתידה של העיר הזו, עתידה של העיר שלכם,
‏טמון בעצים.
‏והחדשות הטובות הן שהם נמצאים בכל מקום.
‏ולכן החלטתי לבנות מנסרה ‏ממש פה, בקול ואלי,
‏ובכוונתי להעסיק פועלים רבים ‏שיעזרו לי לבנות אותה ולנהל אותה.
‏טוב.
‏טוב, בסדר. תודה, תודה.
‏ובכן, אם מישהו יוכל להראות לי ‏היכן אוכל להקים את המשרד,
‏אוכל להתחיל בתהליך.
‏אשמח לערוך לך סיור מודרך בעירנו הקטנה.
‏קיוויתי שתתנדבי.
‏שנמשיך מהנקודה שבה עצרנו? ‏-נראה לי שכדאי.
‏את יודעת...
‏את נראית לי כמו בחורה עירונית.
‏למדתי להסתגל.
‏נו, מה דעתך?
‏יש חדר פנוי בשבילי פה, ברחוב הראשי?
‏ובכן, לחברת הכרייה ‏לא יהיה צורך במשרד יותר.
‏לא יודע. זו לא בדיוק ‏התדמית שאני רוצה להעביר.
‏טוב, יש עוד כמה מקומות, אבל...
‏הם לא במרחק הליכה מפה.
‏יש לי הרגשה שאת רוצה לנסוע קצת.
‏חשבתי שלא תציע לעולם! ‏-בסדר.
‏טוב.
‏תחזיקי חזק. ‏-אל תדאג.
‏טוב.
‏אם תצטרכי משהו, את יודעת איפה אני,
‏ובבקשה, אל תשכחי לכתוב לי.
‏אני מבטיחה.
‏מעולם לא דאגו לי.
‏חוץ מפיטר. ועכשיו, את.
‏את האישה האדיבה ביותר שאני מכירה.
‏סעי בזהירות, גברת סטנטון.
‏תודה, גברת סטנטון.
‏אכתוב לך. ‏-בהצלחה.
‏להתראות.
‏את בסדר?
‏אני אהיה בסדר.
‏אחרי כל מה שקרה, אני מרגישה שאני יכולה ‏לתת לנואה לנוח על משכבו בשלום סוף סוף.
‏החיים ממשיכים הלאה, ‏וגם אני מוכנה להמשיך הלאה.
‏טוב, אני שמח לשמוע את זה.
‏נדמה שהופחה בעיר הזו רוח חיים חדשה, לא?
‏והמנסרה הזו היא רק תחילתם של דברים רבים
‏שיעזרו לשים את המקום הזה על המפה.
‏נשמע שאתה שוקל להישאר.
‏האמת שכן. ‏-אני אשמח.
‏תודה.
‏גברת תאצ'ר? ‏-כן.
‏תודה על האירוח בביתך.
‏ובכן, אנחנו מעריכים מאוד את העובדה ‏שליווית את אליזבת בחזרה להמילטון.
‏העונג היה כולו שלי. אלה בשבילך.
‏איזה יופי.
‏את יכולה למצוא להם מקום? תודה.
‏שמחתי לשמוע שאת מרגישה טוב יותר.
‏זה נחמד מאוד מצדך.
‏ויליאם?
‏מי האיש בחליפה?
‏הידיד השוטר הרכוב של אליזבת.
‏השוטר הרכוב יצטרף אלינו לארוחת הערב?
‏אליזבת התעקשה. ‏-אני מבינה.
‏הוא יביא איתו את הסוס שלו?
‏כבר הייתי.
‏באמת? ‏-כן. לא בזמן האחרון, אבל...
‏אני שמח לחזור. ‏-סלח לי. צ'רלס.
‏ברוך הבא.
‏ערב טוב.
‏אלה בשבילך, גרייס. הפרח היפה ביותר בחדר.
‏טוב, זה רק מפני שהבנות שלי ‏עוד לא הצטרפו אלינו.
‏אבל אני חוששת שעומדים להאפיל עליי.
‏את נראית פשוט משגע, אליזבת.
‏תודה, צ'רלס. ‏-לא יכולתי לנסח זאת טוב יותר.
‏כבר הכרתם?
‏צ'רלס קנזינגטון. ‏אני עובד אצל אבא של אליזבת.
‏ג'ק תורנטון.
‏ג'ק הוא השוטר בקול ואלי.
‏מה שמזכיר לי.
‏קיבלתי מברק. חדשות טובות.
‏המשפט הסתיים, והשופט פסק לטובת האלמנות.
‏אלה לא סתם חדשות טובות,
‏אלה חדשות נפלאות! ‏-כן.
‏אליזבת. בואי תגידי שלום לדודה אגתה.
‏סלחו לי, רבותיי.
‏כמה זמן אתה כבר מכיר את אליזבת?
‏כל חיינו.
‏ואתה? ‏-קצת פחות.
‏תודה.
‏ובכן, חייו של שוטר רכוב ודאי מסוכנים למדי,
‏בפרט באזור הספר.
‏כן, יש ימים טובים וימים רעים.
‏אני מניח שהצורך ללוות את אליזבת להמילטון ‏היה אחד מהימים הטובים.
‏זו לא הייתה משימה.
‏אם כך, היא ביקשה ממך לבוא? ‏-האמת שהתעקשתי.
‏אני שמח שעשית זאת.
‏היא יכולה להיות עצמאית למדי לפעמים. ‏-כן, שמתי לב.
‏גם אם זה לא תמיד לטובתה.
‏ובכן, העבודה עם אבא של אליזבת ‏בוודאי מעניינת.
‏הוא ממש לקח אותי תחת חסותו.
‏אני מרגיש לפעמים ‏שאני הבן שמעולם לא היה לו.
‏תודה.
‏אני מוכרח להגיד שנהניתי מאוד ‏במשחקון האחרון.
‏לוויקהאם הזקן הייתה חבטה ‏שאיש לא הצליח להניח עליה מקל.
‏על מה הוא מדבר, בשם אלוהים? ‏-פולו.
‏משום מה, ידעתי שהשיחה תגיע לסוסים בסוף.
‏אתה משחק פולו, סר ליונל? ‏-זה אחד התחביבים האהובים עליי.
‏אשמח לראות את הקבוצה שלך משחקת.
‏אולי תכבדי אותי בעונג שבנוכחותך העונה.
‏איזו הזמנה נפלאה.
‏גם השוטר תורנטון הוא פרש מצוין.
‏תודה, אבל לא נראה לי שאדע להבדיל ‏בין משחקון למחבט כדור בסיס.
‏יש לו דברים חשובים יותר לדאוג להם, ‏כמו השמירה על הביטחון בקול ואלי.
‏או סילוק ממסבאות.
‏מי סולק ממסבאה?
‏אחיו של ג'ק, טום.
‏והוא נאה באותה המידה ‏כמו אחיו הגדול והמצודד.
‏איך זה שאת מכירה את הטיפוס הזה, ‏טום, גברתי הצעירה?
‏הוא נחת לרגליי אחר הצהריים.
‏תרתי משמע.
‏טוב! זה מבדר הרבה יותר משיחה על פולו.
‏תגיד, אתה נוהג לשתות לשוכרה, ‏השוטר תורנטון?
‏לא. לא, אני לא, גברת תאצ'ר.
‏ודאי שלא בתפקיד.
‏או בכלל, למעשה.
‏או אי פעם.
‏אולי רק בארוחת הערב.
‏אולי הגיע הזמן לקינוח. ‏-רעיון מצוין, דודה אגתה.
‏תגיד, השוטר, מה דעתך על אפרסק מלבה?
‏סליחה, מי?
‏זו גלידה, ברוטב אפרסקים.
‏אני יודע. סתם התלוצצתי.
‏לשוטר הרכוב שלך ‏יש חוש הומור נחמד מאוד, יקירתי.
‏הוא לא השוטר הרכוב שלי, דודה אגתה.
‏לא?
‏שכחתי איך זה מתנהל. ‏-את עדיין טובה בזה יותר ממני.
‏ננסה שוב?
‏הם נהנים מאוד יחד, נכון?
‏שמעתי שהם חברים ותיקים מאוד.
‏לצ'רלס ולאליזבת יש הרבה במשותף.
‏הם למדו אצל אותם המורים,
‏היו להם אותם החברים, ‏הם נחבלו בברכיהם יחד.
‏הקשר שביניהם עמד במבחן הזמן.
‏לפעמים, מה שיש לאנשים במשותף ‏הוא מה שהם מרגישים בתוכם.
‏הם חולקים רוח.
‏אין ספק שלאליזבת יש רוח נמרצת.
‏זה מה שאני הכי אוהב בה, אדוני.
‏אבל נדמה לי לפעמים...
‏שהיא עדיין לא יודעת מי היא בדיוק.
‏יש לה נטייה ללכת בעקבות לבה, במקום ראשה.
‏סביר להניח שהיא תתעשת יום אחד, ‏ואני לא רוצה שהיא...
‏תוותר על החיים שהיא ראויה להם כל כך.
‏לא נראה לי שזה צריך להדאיג אותך, אדוני.
‏אם היא תלך בעקבות לבה, ‏אני בטוח שהיא תהיה בסדר גמור.
‏- מסבאה -
‏הנגינה שלך יפה כמעט כמוך.
‏טוב, אתה מדבר יפה עוד יותר.
‏כן, נכון.
‏אתה יודע מה העיר הזו צריכה? חוץ ממנסרה?
‏יש לי הרגשה שאת עומדת להגיד לי.
‏תאטרון. ‏-תאטרון?
‏למה לכם תאטרון?
‏כי אני הופעתי ב"דרך הלבנה הגדולה"
‏של ברודוויי שבניו יורק, ו...
‏ובכן, יהיה חבל אם הכישרון שלי יתבזבז.
‏אם כך, את שחקנית?
‏גילמתי את התפקיד הראשי ‏ב"54 דקות לברודוויי".
‏חשבתי שאמרת שהופעת בברודוויי,
‏לא במרחק 54 דקות משם.
‏אני רואה שאני צריכה ללמד אותך קצת.
‏כיוון שלא נהיה אנשי פחם יותר,
‏ולאור החיים והתקווה החדשים ‏שמר קולטר מביא אלינו,
‏כראש העיר, אני חושב שעלינו לשקול ‏את שינוי שמה של העיר היפה שלנו.
‏ואני פתוח להצעות.
‏בבקשה, תגידי לי שאת לא בורחת ‏לפני שאספיק לראות אותך שוב.
‏לא נראה לי שאוכל להישאר יותר מכמה ימים.
‏היא לא הולכת לשום מקום עד שנהיה בטוחים ‏שאימה התאוששה לחלוטין.
‏ויליאם, אתה גורם לזה ‏להישמע כאילו שאני נכה.
‏ד"ר קלמנט מטפל בי,
‏ואני בטוחה שאחזור לעצמי בתוך זמן קצר.
‏אם כך, עד פגישתנו הבאה? ‏-עד אז.
‏ג'ק, היה נפלא לראות אותך. ‏-גם אותך, ג'ולי.
‏תודה על שהזמנת אותי. ‏-אני מקווה שנהנית.
‏מה שחשוב הוא שאת בבית, עם המשפחה שלך.
‏אני בבית גם כשאני בקול ואלי.
‏השוטר, אני מקווה שהערב עבר עליך בנעימים?
‏מאוד. תודה, אדוני.
‏נראה אותך שוב? ‏-לא.
‏לא, אני אעזוב את המילטון בבוקר.
‏זה נראה פתאומי במקצת.
‏ובכן, את בטוחה והתמקמת בחיק משפחתך,
‏ואני צריך לחזור לעבודה.
‏דיברתי עם השוטר מקגינטי ‏שילווה אותך חזרה לקול ואלי,
‏כשתהיי מוכנה לחזור.
‏זה נחמד מאוד מצדך.
‏היה נעים מאוד להכיר, אדוני. ‏-גם לי.
‏גברת תאצ'ר.
‏אני מצטער מאוד. ‏-לא, לא, תודה. אני מסתדר.
‏מר קולטר?
‏אם יורשה לי להגיד, אתה עושה דבר נפלא ‏בכך שאתה בונה את המנסרה הזו.
‏היא תעזור מאוד לתושבי העיר הזו,
‏עכשיו כשהמכרה נסגר.
‏העזרה היא מהות החיים, לא?
‏אכן כן. ‏-יום טוב.
‏גבירותיי ורבותיי,
‏חברים,
‏נתתם לנו הצעות נפלאות רבות,
‏אבל בסופו של דבר, יכול להיות רק שם אחד.
‏אני מציג לפניכם...
‏את השם החדש של עירנו.
‏- ברוכים הבאים להופ ואלי -
‏כל הכבוד, ראש העיר.
‏תודה, ראש העיר. ‏-תודה.
‏ובכן, נראה שהשינוי באוויר.
‏כך נראה.
‏הבנתי שאתה פותח מנסרה. ‏-כן. כן, נכון.
‏זה מיזם שאפתני למדי.
‏אני אוהב אתגרים.
‏האדם האחרון שניסה לפתוח אחת כזו ‏פשט את הרגל בתוך חצי שנה.
‏זה לא יקרה הפעם.
‏לא. לא אם תעשה זאת כראוי.
‏אני לא עושה דברים אחרת, מר גאוון.
‏טוב, אני רוצה שתצליח, מר קולטר,
‏וייתכן שאוכל לעזור לך בזה.
‏באמת? איך?
‏ובכן, אני יודע רבות על העיר הזו.
‏המומחיות שלי עשויה לסייע לך.
‏הנחתי שתמשיך הלאה עכשיו כשהמכרה נסגר.
‏לא, לא, אני לא עוזב.
‏אתה מובטל?
‏יהיו די והותר הזדמנויות חדשות כאן, ‏בהופ ואלי,
‏ובכוונתי לנצל כל אחת ואחת מהן.
‏מקובל עליי.
‏תן לי לחשוב על זה.
‏כמובן. קח את הזמן. אני אהיה פה.
‏ג'ולי תאצ'ר אמרה עליי משהו אתמול?
‏אפילו לא מילה.
‏היא דיברה עליי כל הערב, נכון?
‏לא. ותתרחק ממנה. מכולן.
‏קרה משהו בינך לבין הנסיכה אליזבת אתמול?
‏זה לא עניינך.
‏אם לא נשאר לנו על מה לדבר, אלך לי לדרכי.
‏יש הרבה על מה לדבר.
‏אני רוצה שתבוא לקול ואלי.
‏אין סיכוי. ‏-לא, תקשיב לי. תקשיב.
‏אוכל למצוא לך עבודה קבועה שם, ‏וכך לא תסתבך בצרות.
‏התחלנו שוב, נכון?
‏אני רק מנסה לעזור.
‏לא, לא. אתה רק מנסה להחזיק אותי קצר.
‏טום. ‏-יש לי חיים פה,
‏ולך יש חיים שם.
‏בוא נסתפק בזה.
‏נתראה, ג'ק.
‏כן.
‏לא ראיתי אותך בארוחת הבוקר היום.
‏לא הייתי רעבה.
‏קשה לחזור הביתה, נכון?
‏גם אני הייתי צעירה פעם.
‏לא הבנתי עד כמה אני מתגעגעת למקום הזה.
‏וכמה טוב לראות את כולם.
‏אפילו את ויולה.
‏ויולה? בואי לא נגזים.
‏אולי היה אנוכי מצדי לעזוב את הבית ‏כדי להגשים את החלום שלי.
‏איש אינו מושלם, יקירתי.
‏ועלינו להיות אנוכיים במקצת לפעמים,
‏למען טובתנו האישית.
‏אני פשוט לא בטוחה שג'ק מבין ‏שאני צריכה להיות פה עכשיו,
‏ושזה לא משנה את הרגשות שלי כלפיו.
‏אולי את צריכה להגיד לו.
‏- בית הקפה של אביגייל -
‏את עסוקה, מה?
‏את זקוקה לעזרה? ‏-אשמח מאוד.
‏איפה את רוצה אותי, פה או במטבח?
‏במטבח, בבקשה. ‏-אני מוכרחה להגיד, אביגייל,
‏יחסית למישהי שעובדת קשה כל כך,
‏את נראית מאושרת ‏כפי שלא ראיתי אותך זה זמן רב.
‏טוב, כשהעסקים משגשגים...
‏לא נראה לי שזה רק בגלל בית הקפה.
‏ראיתי איך את ומר אייברי הנאה ‏מסתכלים זה בזה.
‏אני שמחה בשבילך. זה מגיע לך.
‏וגם לכל שאר תושבי העיר.
‏הגיע הזמן שהעצב של העבר ייגמר, אחת ולתמיד.
‏לא יכולתי לנסח זאת טוב יותר.
‏רכבת אחרונה!
‏ג'ק! ג'ק!
‏ג'ק! ‏-אליזבת. מה את עושה פה?
‏לא הספקנו להיפרד כמו שצריך.
‏לא היית צריכה לבוא...
‏כן הייתי צריכה.
‏תקשיב, אני לא יודעת מה השתבש בינינו אתמול,
‏אבל אני לא רוצה שניפרד ככה.
‏לא השתבש כלום.
‏אני פשוט... צריך לחזור.
‏אני יודעת שאתה צריך, אבל... ‏-כולם לעלות!
‏זו הרכבת שלי.
‏אני מצטער, אני מוכרח ללכת. ‏-אם כך...
‏אם כך, קח את זה איתך.
‏תרגום כתוביות: ענת שפירא