Tidligere:
Jack, velkommen tilbage.
Ingen Elizabeth?
Jeg skriver.
Det håber jeg.
Frk. LeVeaux fortalte mig, hvad der bragte hende til Hope Valley.
Du har brugt en del tid sammen med Bill Avery.
Er du hans ven?
Jeg er hans kone.
ABIGAILS CAFÉ
-Godmorgen, Jack. -Morgen, Abigail.
Fru Graves.
Jeg kan ikke få nok af at høre det. Jeg kigger til brødet.
Jeg vidste ikke, Mary arbejdede her.
Hun holder øje med caféen, mens jeg er væk.
Væk? Hvorhenne?
Hamilton.
Jeg har ikke hørt fra Clara siden hun tog afsted.
Jeg er bekymret, Jack.
Jeg føler, jeg skylder Peter at sikre mig, at hun er okay.
Har du talt med Elizabeth? Hun kender byen. Hun kan hjælpe.
-Jeg sendte hende et telegram i morges. -Godt.
Sjovt. Jeg kender knapt Clara, men jeg føler at hun er familie.
Hun er familie.
Jeg må hellere pakke, hvis jeg skal nå næste vogn.
Åh, Abigail.
Når du ser Elizabeth fortæl hende, at jeg...
Ja?
Hils hende fra mig.
Frem et, sidelæns to, tilbage tre, og fire.
Kryds venstre over højre, tilbage seks, sidelæns syv, og...
Hej.
Lige til tiden.
Til hvad?
Tango.
Det er moden lige nu.
Charles, kom. Dans med mig.
Hvis du insisterer.
Bare følg mig.
Sådan her?
Charles.
Undskyld.
Gør jeg det forkert?
Charles, siden hvornår kan du tango?
Ingen hemmeligheder?
Det er meget nemmere end det ser ud til. Skal vi?
Abigail.
Elizabeth.
Det er godt at se dig.
Hvordan var din tur?
Lang. Jeg havde ingen anelse om, landet var så stort.
Du er her nu, det er, hvad der tæller.
Jeg værdsætter at jeg må bo hos dig.
Så længe du er i Hamilton, er mit hjem dit hjem.
Og der er plads nok? Jeg vil ikke trænge mig på.
Du trænger dig ikke på. Og vi finder Clara sammen.
Godt du havde Bill Avery at læne dig op ad.
-Han må have hjulpet meget. -Ja.
Vi har meget at indhente.
Må jeg?
Selvfølgelig.
Så du er Hope Valleys nye borgmester.
Det er jeg.
Jeg sagde jo, du ville have mig som din ven.
Lad os komme til sagen, skal vi?
Du får brug for tilladelse til at gøre foretninger i min by.
Faktisk, så får du brug for to.
En til dit savværk og en til din kontor her på Main Street.
Hvor meget?
Tohundrede stykket.
Nogle ville nok kalde det afpresning.
Jeg kalder det prisen for at drive virksomhed.
Jeg vil gerne have en check på mit bord i morgen eftermiddag.
Det ville være en skam at lukke dig ned for noget så trivielt.
Skal checken skrives til byen,
eller vil du sætte den direkte ind på din private konto?
Elizabeth, du forbavser mig.
Du er så nede på jorden, og du kommer fra alt dette.
Du må have savnet det.
Nogle gange.
Men... Jeg ved det ikke.
Nogen gange føler jeg at Hamilton bare mangler...
-...noget. -Eller nogen?
-Måske. -Se, hvad der kom til dig.
De er fra Charles. Han sagde, han nød middagen med dig i aftes
og håber på dit selskab igen.
-Vent. Læste du kortet? -Selvfølgelig gjorde jeg det.
Hvem er Charles?
Fru Stanton.
-Hvor dejligt at se dig. -Også dig, Julie.
Mor og far glæder sig til at møde dig.
Der er lige tid til at skifte inden middagen.
Jeg vil med glæde låne dig en af mine kjoler.
Tak, men jeg har det fint, i det jeg har medbragt.
Okay.
DEN HVIDE HINGST
Det er grund til, der skal fejres.
Må jeg byde jer to en drink?
Frk. LeVeaux?
Jeg køber næste runde, hvis du siger, hvad du fejrer.
Hr. Coulter, det er en drøm, som er blevet virkelig.
Jeg skal være med i en musical i Curran Theater i San Francisco.
Så er et tillykke vist på plads.
Hr. Garvey og hr. Seidler arbejder for Wallace Zellman.
Dén Wallace Zellman.
Burde jeg kende navnet?
Han producerer de største shows i landet.
Hr. Zellman så frk. LeVeaux på scenen i New York.
Vi havde en del problemer med at finde hende.
Han tror, at hun bliver en stjerne.
Prøverne starter om tre dage, så jeg tager afsted i morgen.
Hvornår kommer du tilbage?
Hvis showet bliver et hit,
hr. Zellman vil turnere med, og så...
-Broadway. -Det kunne køre i årevis.
Jeg er meget glad på dine vegne, Rosemary, jeg...
-Fortæl mig mere om rollen. -Du vil elske rollen.
-Perfekt til dig. -Ja?
Du vil elske Curran Theater.
Vi er så glade for, at du er kommet for at blive hos os.
Jeg ved, du har haft det skidt.
Jeg håber ikke, det er en byrde at have en husgæst.
Pjat. Jeg er stort set mit gamle jeg
takket være Charles' ven, dr. Lyden.
Jeg hører, at du er kommet for at finde din steddatter.
Ja. Jeg ved, hun arbejder i Hamilton, men det er vist alt jeg ved.
Ikke meget at gå efter.
Abigail er bekymret for om Clara måske er kommet i problemer.
Jeg har kontakter i politiet. Jeg får dem sat på sagen.
-Det kan jeg ikke bede dig om. -Jeg gør det frivilligt.
Hamilton er en stor by.
Ikke et sted for en kvinde at gå rundt alene efter nogen.
Mange tak.
Jeg har et billede, hvis det kan hjælpe.
-Det vil det afgjort. -Lad mig hente det.
Jeg kan ikke forestille mig, hvad hun går igennem.
Jeg er ked af, vi er sent på den.
Ingen grund til at undskylde. Middagen er først om en time.
Godt, for Lionel og jeg har noget at fortælle jer.
I er forlovet?
Mig Gud, det er så spændende.
Julie, du har ødelagt overraskelsen.
Det var ikke en overraskelse.
Vi vidste alle, det ville ske.
Åh min Gud, det er vidunderligt nyt, skat.
-Velkommen til familien. -Mange tak.
Jeg vil gøre din datter meget lykkelig.
-Vil I se min ring? -Den er så smuk.
Den tilhørte min bedstemor.
Vi må fejre med en lille fest.
Bare nogle få venner.
-Måske en frokost i morgen. -Er du sikker på, du kan?
Tager du mine fester væk, William, tager du mit formål væk.
-Tillykke. -Mange tak.
Du er ret ferm med en sav.
Hvis du leder efter et nyt job, siger du bare til.
Takker.
Travis?
-Gider du dække det tømmer? -Helt sikkert.
Takker.
Det ser ud til, I gør fremskridt.
Jeg ved, at manden deroppe vil sætte pris på det.
Han genkender mig ikke.
Det er længe siden, jeg har været i en kirke.
Siden du ikke er ramt
af lynet endnu, burde du komme forbi på søndag.
Ja.
Jeg vil tænke over det.
Tror du, at du kan bygge dette?
-Er det en prædikestol? -Det er rigtigt.
Ikke noget vildt.
Måske ud af egetræ?
Hvad er det?
Det er kabinetdøren.
Vil du have et skab i en prædikestol?
Det kunne måske være nyttigt.
Og det får brug for en lås.
Det var vist det.
Jeg er klar.
Vi vil savne dig.
Stedet her har afgjort ikke været det samme, siden du kom.
Tak for at I har taget imod mig her i byen og i jeres hjerter.
I har været meget søde.
Glemmer jer ikke.
God rejse.
Nå, Rosemary.
-Blev dit ønske endeligt opfyldt? -Starten på et nyt liv for mig.
Jeg håber, du får alt, hvad du ønsker.
Jeg vil savne dig.
Jeg vil endda savne dig, din gamle hund.
-Pas på dig selv. -I lige måde.
Og der smutter hun.
Bare I havde et manuskript,
så jeg kunne lære mine replikker og sange.
Jeg var engang med i The Warbling Wren,
hvor jeg havde 11 sange
og jeg måtte ramme det høje F tre gange, sådan her:
Frk. LeVeaux!
Ja?
Der er intet stykke.
Vi arbejder ikke for hr. Zellman. Vi blev hyret af Cliff Conley.
Cliff Conley?
Der må være en misforståelse. Han var producer af The Warbling Wren.
-Manden du stjal pengene fra. -Løgn. Jeg har ikke stjålet nogen penge.
Hvad skete der med indtjeningerne?
-Det kan jeg forklare. -Du kan forklare ham det.
Og hold op med det syngeri.
Din...
Vend bilen rundt, og kør mig tilbage lige nu.
Det kan vi ikke.
Så må jeg jo bare skrige.
Så længe du ikke synger.
Abigail?
Avery er her for at hjælpe med at finde Clara.
Jeg troede, du var midt i en efterforskning.
Ja, men da jeg hørte, det var Thatcherfamilien,
som havde brug for en efterforsker, meldte jeg mig frivilligt.
Jeg lader jer to i fred.
Det er afgjort godt at se dig.
Jeg ville ønske, det var under andre omstændigheder.
Dette er akavet.
Jeg forstår ikke.
Hjælper navnet Nora Avery dig med at forstå?
For hun dukkede op foran min dør.
-Abigail... -Du behøver ikke at forklare.
-Hvad fortalte hun dig? -Rigeligt.
-Du løj for mig. -Du kender ikke hele historien.
Jeg vil ikke høre flere af dine historier.
Jeg forstår, at du er vred.
Og du ikke vil høre, hvad jeg har at sige.
-Tillader du, jeg hjælper med Clara? -Jeg vil ikke have din hjælp.
-Du får brug for den. -Jeg har ikke brug for noget fra dig.
Jeg vil finde hende.
Og når jeg gør, så lover jeg dig, du aldrig vil se mig igen.
Jeg får hr. Thatcher til at kontakte politiet
og få en anden på sagen.
-Abigail. -Kan du selv finde ud?
Eller skal du følges ud af tjeneren?
Hr. Duncan.
Hvordan var turen?
Jeg fik hr. Coulters tilladelse til savværket underskrevet.
-Kostede mig næsten livet. -Hvad skete der?
Et par fjolser i en stor fin bil kørte mig næsten af vejen.
Og frk. LeVeaux lignede en der gik amok.
Rosemary var i bilen.
Fløj rundt bagi, mens den galning bag rattet...
Men du kom fra Benson Hills.
-Ja, hvorfor? -Det er øst herfra.
Rosemary var på vej mod San Francisco.
Ikke på den vej, nej.
Du ligner en træt hund.
Du vil ikke høre om det.
Det er mit job at lytte.
Okay.
Savværket er klar.
Vi kan bare ikke få motoren igang.
-Kan han ikke finde ud af det? -Han gør sit bedste, men...
...han har aldrig arbejdet på en før.
Det er tid til at bede om en tjeneste.
Med al respekt, pastor,
jeg tror, den store fyr har andet at lave end at ordne den.
Jeg har været i større knibe end dette. Jeg finder ud af noget.
Det må du selv om.
Og når det er sagt...
Hvis du vil give det et forsøg, så skader det vel ikke?
Så du er den Charles, jeg har hørt så meget om.
-Jeg håber, noget af det var godt. -Jeg har kun hørt gode ting.
Jeg har også hørt vidunderlige ting om dig.
Jeg er glad for, Elizabeth har dig som en ven.
Vi bekymrer os. Hun er så langt borte.
Fru Stanton?
Du har en gæst.
Undskyld min indtrængen.
Jeg har et spor på Clara. Nogen genkendte hendes billede.
Hvor er hun?
Den østlige del af byen ved jernbanen.
Jeg kan føre dig derhen, eller jeg kan hente hende hertil.
Nej, jeg tager selv afsted, hvis jeg får adressen.
Den del af byen er ikke passende for en kvinde, som rejser alene.
-Så tager jeg også med. -Og jeg.
Det her er spændende.
I har jeres forpligtelser. Jeg vil ikke pålægge jer dette.
-Hvis du har brug for noget, Abigail. -Mange tak.
Skal vi gå?
Forpligtelser er rigtigt.
Mind mig lige om igen, hvorfor vi alle er samlet her?
Til en skål i champagne for Viola og Sir Lionel.
Skåle.
Frokoster, middage, så meget bøvl.
Når jeg bliver forlovet, siger jeg det ikke til nogen.
Jeg undviger bare.
Men, Julie, du elsker fester, dans og frokoster.
Det var mit gamle jeg.
Nu finder jeg dem dødkedelige.
Vi må ikke lade mor og far vente.
Hvorfor så travlt?
Noget andet i jeres sociale eftermiddagskalender?
Vær ikke fjollet, Charles.
Jeg prøver at være punktlig.
Er det her hun bor?
Hendes sidst kendte adresse.
Ingen tvivl om hvorfor hun ikke taler om det.
Fru Stanton.
Clara.
Hvad laver du her?
Er der et sted, vi kan snakke?
Du burde ikke være her.
Fru Stanton kom hele vejen fra Hope Valley for at se dig.
Jeg har været bekymret for dig.
Jeg siger dig, jeg tog ikke hr. Conleys penge.
Det er min instruktør, Mike Ryan, som I vil have.
-Han tog jeres chefs penge. -Men Ryan har gemt sig godt.
Hr. Conley mener, at når det kommer frem, at vi har hans kæreste,
så vil han ændre mening.
Jeg er bange for, at jeg ikke er Mike Ryans noget.
Han dumpede mig, lige så snart han fik fingre i de penge.
Jeg er uden værdi for jer.
Absolut intet.
Det har jeg svært ved at tro.
En mand må være skør, hvis han ikke redder dig.
Jeg tror, vi kom skævt ind på hinanden.
Du er meget kær.
Og sød.
Nej!
Giv slip!
Din...!
Er du okay?
Kom så! Hop ind!
-Jack, jeg var så bange. -Det er okay.
Du er i sikkerhed nu.
Hvad med mine tasker?
Hvor længe har du været ansat af denne hr. Fletcher?
Lidt over et år.
Jeg arbejder hele ugen.
Nogen gange slutter jeg ved midnat og jeg starter kl. 5.
Hvordan kom du til at skylde ham?
Min far var syg i lang tid, før han døde.
Da jeg ikke havde råd til regningerne, lånte hr. Fletcher mig 500 dollar.
Jeg kunne ikke betale. Han sagde, jeg skulle være hans tjener,
indtil vi var lige.
Hvis jeg nægtede, ville han få mig anholdt og fængslet.
Du har mit ord, du kommer ikke i fængsel.
Hvorfor kom du ikke til mig?
Hvordan kunne jeg?
Jeg havde mødt dig. Jeg ville ikke være en byrde.
Clara, du vil aldrig være en byrde. Jeg tager mig af dette...
-...bare rolig. -Nej.
Hr. Fletcher er en magtfuld mand.
Jeg har set, hvad han kan.
Clara, hvis denne hr. Fletcher udnytter dig på nogen måde,
så er der ting, jeg kan gøre for at afhjælpe situationen.
Jeg vil ikke have hjælp.
Jeg kan klare dette alene.
Clara.
I må afsted nu.
Jeg skal på arbejde.
Clara, lad os hjælpe dig.
I kan hjælpe ved at lade mig være.
Den stakkel er skrækslagen.
Jeg må gøre noget.
-Hvis du vil tillade mig... -Jeg kan selv klare det.
Og hvordan vil du lige det?
Med al respekt, Abigail,
jeg ved, hvordan mænd som hr. Fletcher håndteres.
Lad mig klare dette.
Du er så vild. Hvad hvis vi bliver fanget?
Ingen vil komme her i flere timer.
De vil ikke vide, at vi er her.
Se. Lige hvad vi skal bruge.
Er du klar?
Jeg er din.
Jeg er ikke helt klar over, hvorfor jeg skal lære at danse.
Så vi kan danse i alle klubberne.
-Jeg begynder at kunne lide det nu. -Følg mig nu.
Tilbage...
Højre, frem...
Frem, kryds over...
Frem, til højre, sammen.
Det var dét. Du kan jo godt.
Du er en god lærer.
Beklager jeg ikke fik os tilbage i tide.
Betjenten har brug for hvile.
Jeg har intet imod at bruge aftenen med min politihelt.
Men du kunne have medbragt et telt, nogle soveposer og kaffe.
Det ville jeg, men jeg tog afsted i en fart.
Ingen klager her.
Du reddede mit liv.
Jack?
Hvorfor gik det ikke mellem os?
På grund af ting som dette.
Som hvad?
Du, som smutter med mænd, du ikke kender
for at blive berømt.
Hvad tænkte du dog på?
-De havde forretningskort. -Se, det er der, du går forkert.
Det er bare aldrig nok.
Undskyld.
Du har ret. Jeg forlod dig, fordi jeg ikke kunne se, hvilken
kostbar ting jeg havde.
Den fejltagelse gør jeg aldrig igen.
Hvor skal du hen?
Finde noget mad til os.
Så vil jeg gerne bede om laks og de der små hvide kartofler.
Jeg ville levere de her tilbage.
Mange tak.
Viola?
Jeg ved, vi aldrig har været tætte...
Men jeg vil bare sige, at jeg er så glad på dine vegne.
Du og Lionel er virkeligt et flot par.
Det var sødt sagt.
Jeg kan ikke tro, at en af os skal giftes.
Det virker så pludseligt og voksent.
Det er, fordi du lever i en anden verden.
I min verden, er det naturligt at finde en passende gemal
at gifte sig med, og finde sin plads i samfundet.
Men der er mere i livet end det, er der ikke?
Du gætter aldrig, hvor jeg har været.
Hvor helt præcist?
Ingen steder.
Julie, jeg så dig snige dig ind ad sidedøren.
Jeg har glimrende udsigt fra mit værelse.
Du udspionerer mig altid.
Fordi du er fast opsat på at bringe skam til vores familie.
Du vil sørge for, at jeg dør som gammeljomfru.
Okay.
Lad mig.
Snak noget fornuft i hende.
Hvor var du?
Ude og danse med Tom Thornton.
Julie.
Det er aldeles upassende, og du ved det.
Der er intet upassende i at være forelsket.
Sig, at du i det mindste havde en anstandsdame.
Jeg mangler ikke anstandsdame.
Du er en ung dame, og du kender ham knapt nok.
Bedre end du tror. Det er vores andet hemmelige møde.
Du må ikke sige det til mor og far. Hvis de ikke godtager Jack...
-...forestil dig, hvad de mener om Tom. -Vent.
Hvad har de sagt om Jack?
Ikke hvad de sagde, men tydeligt hvad de føler.
Men det er lige meget. Det vigtigste er, hvad du føler.
Velbekomme.
Bær. Hvor dejligt.
Og fedtfattigt.
Du fortalte mig aldrig, hvordan det gik i Hamilton.
Det gik fint.
Jack...
Du kom tilbage uden Elizabeth.
-Kommer hun tilbage? -Selvfølgelig gør hun.
Har du hørt fra hende, efter du kom hjem?
-Jeg er ikke bekymret. -Nej.
Jeg er sikker på hendes mor er i bedring, og hun nyder hjemmet og familien.
Gad vide om det prestigefyldte lærerstilling
blev tilbudt hende igen.
Hun afslog én gang tidligere.
-Men en kvinde kan altid ændre mening. -Hun gør ikke.
Jeg tror, du skal overveje den mulighed
uanset, hvor usandsynligt det virker...
Elizabeth kommer måske ikke tilbage.
Og hvis, Gud forbyde det, at det skulle ske...
...så husk, at du har venner, som holder meget af dig.
Venner du kan stole på.
Kold?
Nej. Hvad med dig? Du vil fryse.
Jeg holder mig tæt på ilden.
Altid en gentleman.
-Rosie. -Jack.
Vær sød.
Bare i et øjeblik.
Vi burde få noget søvn.
Godnat, Jack.
Nat, Rosie.
De er gode mænd.
De beder dig velsigne dette arbejde
og tillade dem at gøre det gode og ærlige arbejde,
som bragte dem til denne smukke dal.
I Herrens navn...
Amen.
-Det er fint, vi ses senere. -Ja.
Du er ikke overbevist.
Det er min erfaring, når jeg finder et problem,
er den eneste, der kan ordne det mig selv.
Du er en selvgjort mand, hr. Coulter og du skal være stolt af det.
Men ingen gør det alene.
Vi har alle brug for hjælp.
Hvor længe har hun set ham?
Omkring en uge.
Men for Julie, er det kærlighed ved første blik.
Der er intet galt i at være romantiker.
Det har altid været med katastrofale fyre.
Er denne Tom en katastrofe?
Lad os bare sige, han har haft en del problemer.
Men du kender hans bror ret godt.
De er slet ikke ens.
Det er svært at fortælle andre, hvem de kan forelske sig i.
Jeg vil ikke have, at hun begår en fejl.
Du må lade hende finde ud af den slags ting af sig selv.
Det er jeg ikke så sikker på.
Nogle gange begår man en fejl eller to, før man kan lære af det.
Hvis hun gøres fortræd?
Så længe hun har folk, som elsker hende...
...klarer hun sig.
Abigail.
Har du hørt noget nyt om Clara?
Intet endnu.
Betjent Avery forsikrede mig, at han gør, hvad han kan.
Det gør han sikkert, men er der noget, jeg kan gøre...
-...så spørg endelig. -Tak, Charles.
Jeg må afsted, pligten kalder.
Selvfølgelig.
Tak for rådet.
Og frokost.
Han er en charmerende, ung mand.
Han er en af min yndlingsfolk.
I udgør et meget smukt par.
Du lyder som min mor.
Jeg forstår, hvad hun føler.
Om hvad?
Du har så meget liv her, Elizabeth.
Så mange muligheder.
Nu lyder du som min far.
Sig ikke, at du ikke har nydt at være tilbage hos familie og venner.
Det har jeg.
Jeg har nydt hvert øjeblik.
Jeg er så glad for at være til Violas forlovelse.
Og at se Julie igen, får mig til at...
...indse, hvor meget jeg savner hende, når jeg er borte.
Jeg kan se, hvor tætte I er.
Det er underligt.
Jeg kom her for at tage mig af min mor og...
Nu føles det, som om der er en del, som har det så godt...
...at det næsten føles forkert, at jeg har det godt.
Jeg må være alvorlig.
Jeg burde tænke på mine elever.
Du burde savne Jack?
Jeg savner Jack.
Jeg savner ham meget.
HAMILTON HERREKLUB
Hr. Fletcher?
Hvem spørger?
Betjent William Avery.
Jeg vil tale med dig.
Om hvad?
Om en ung kvinde du har ansat, Clara Stanton.
Jeg talte med hende, og jeg er bekymret for, du måske bryder loven.
Hvilken lov kan det være, betjent?
Tvinge en ansat til at arbejde for slaveløn er en...
Det er en klar overtrædelse af arbejdsloven.
Jeg lånte den unge dame 500 dollar.
Hun ville arbejde for mig indtil gælden var betalt.
Hr. Fletcher...
...jeg tror at arbejde syv dage om ugen i mere end et år...
...ville have betalt dig tilbage nu med renter.
Desværre, har det ikke.
-Var det alt? -Nej. Én ting mere.
Jeg er i dit hus om to timer for at føre frk. Stanton fra stedet.
Du vil give mig et dokument, som frigiver hende
fra enhver forpligtelse til dig.
Og hvis jeg nægter?
Så kan du have din dag i retten.
Du skal overbevise juryen om,
hvorfor en mand med din status i samfundet
ville udnytte en stakkels ung enke.
Mine venner ved avisen ville elske den historie.
-Clara. -Jeg talte med ham.
Problemet er løst.
Løst? Hvordan?
Han har intet greb om hende mere.
Betjent Avery var vidunderlig.
Jeg skylder ham alt.
Undskyld, jeg har været sådan en byrde, fru Stanton.
Jeg vil ikke være dig til gene.
Clara, du er fri nu.
Du kan gøre, hvad du vil.
Sandheden er, du er det eneste familie, jeg har...
...og den eneste forbindelse jeg har til min søn.
Jeg ville gerne have, at du kom hjem med mig.
Virkelig?
Med hele mit hjerte.
Goddag, Hope Valley.
Ja, jeg er tilbage,
uskadt og i sikkerhed, efter frygtelige prøvelser.
Takket være denne modige, urokkelige, robuste, flotte betjent.
Du tager afsted?
Jeg er ked af det.
Behøves ikke.
Du søger fortsat.
Jeg håber, du finder de svar, du leder efter.
Hvor end det fører dig hen.
-Jamen dog. -Godt kastet, Jack.
Takker.
Men det er ikke nok.
Tag det roligt, Pastor. Jack er en helt.
Nej, jeg er ej.
Du reddede frk. LeVeaux.
Du er en helt i mine øjne. Og for at vise min taknemlighed,
så betaler jeg for resten af tømmeret, du skal bruge til kirken.
Når savværket kører.
Har du stadig bøvl med den motor?
Pastoren her velsignede værket,
men medmindre Herren kan ordne en dieselmotor.
Herrens veje er uransagelige.
Der er intet, som vil få dig til at ændre mening?
Mor er kommet i bedring, og skoleferien er næsten forbi.
Jeg vil tilbage til mine elever.
Er det børnene, du vil tilbage til eller betjenten?
Hvis jeg skal være ærlig...
...så er det begge.
Elizabeth, min skat, du ved, vi ikke blander os...
-...men måske er det tid til noget nyt. -Far, vær sød.
Lærerjobbet i Hope Valley var aldrig permanent.
Tid til at rykke til noget bedre.
Det er bedst for mig.
Måske føler jeg anderledes, når jeg er der,
men jeg må tilbage og selv finde ud af det.
Kan I i det mindste respektere, at dette er, hvad jeg må gøre?
Selvfølgelig kan vi det.
Du har vores velsignelse og støtte, uanset hvor du er, eller hvad du gør.
Det er svært at rejse.
Jeg elsker jer begge så højt.
Jeg må hellere pakke.
Du har en hård dag, min ven.
Næste omgang er på mig.
Aftale.
Ser hårdt ud derude.
Det kan du tro.
Dyrene går i par.
Jeg var på vej til Buxton, men regnen skyllede broen væk.
-Måtte tage den lange vej. -Hvad fører dig til Buxton?
En af motorerne i tøjfabrikken er i stykker.
Jeg skulle have været der igår.
Du er en mekaniker?
Ja. Dieselmekaniker.
Jeg har lidt problemer ved savværket med at få en dieselmotor igang.
Jeg kan kigge på det i morgen, hvis du vil.
Ja, det vil jeg meget gerne.
Mange tak.
Selvfølgelig.
Det her betyder vist, at vi ses i kirken på søndag.
Det var sødt af dig at køre os til stationen.
Jeg vil da sige et sidste farvel.
-Jeg lover at komme tilbage snart. -Det vil jeg holde på dig.
Clara er sent på den.
-Har hun mon ændret mening? -Slet ikke.
Alle ombord!
Abigail, det er vores tog.
Hun kommer.
Der er hun.
Clara.
-Jeg håber ikke, I ventede længe. -Slet ikke, men vi skal skynde os.
-Skal jeg sige, hvor meget... -Charles.
Det er bedre ikke at sige noget.
Tekster af: Huy Uusitalo