‏בפרקים הקודמים...
‏אני אשתו. נורה אייברי.
‏שיקרת לי. ‏-את לא יודעת את כל הסיפור.
‏למה הדברים לא עבדו בינינו? ‏-רוזי.
‏קלרה, את חופשייה עכשיו. ‏אשמח שתחזרי הביתה איתי.
‏אתם זוג יפה.
‏הוא אחד האנשים החביבים עליי.
‏- מסבאה -
‏כמה טוב לראות את כולם. ‏אני שמחה מאוד לחזור.
‏אנחנו שמחים מאוד שחזרת.
‏ואת מוכרחה לספר לנו הכול על המילטון.
‏נו, טוב...
‏היה נפלא להתעדכן בנעשה בחייהם ‏של האחיות, ההורים והחברים שלי.
‏הבנתי שאימא שלך הייתה חולה. מה שלומה?
‏הרבה יותר טוב. תודה ששאלת.
‏אני פשוט שמחה שחזרת בזמן לתחילת הלימודים.
‏אני יודעת שהילדים מצפים לזה בקוצר רוח.
‏באמת?
‏התגעגעתי אליהם מאוד.
‏וגם אליכם.
‏אבל אני מניחה שהתגעגעת ‏אל מישהו מסוים יותר מכול.
‏טוב, נראה לי שגברת תאצ'ר ‏תהיה עסוקה עד סוף הערב. נלך?
‏חיפשתי אותך.
‏כן. חזרתי מרוק קריק זה עתה.
‏טוב לראות אותך.
‏גם אותך.
‏עוד ריקוד אחד. ‏-לא!
‏אמרת את זה לפני שלושה ריקודים, ‏ואני צמאה עכשיו.
‏אפשר לקבל משהו לשתות, בבקשה? ‏-גם בשבילי, בבקשה. תודה.
‏מי האישה שג'ק מדבר איתה?
‏זו אליזבת. אשת השעה.
‏המורה הקטנה והיקרה שלנו.
‏אני מזהה נימה של קנאה?
‏אל תהיה מצחיק, ‏מעולם לא קינאתי באישה אחרת.
‏מעולם לא, בכל ימי חיי. ‏-באמת? אני לא יודע.
‏- שוטר רכוב אמיץ מציל שחקנית אהובה -
‏את וג'ק נראים לי מיודדים למדי. ‏-מי מקנא עכשיו?
‏גם אני מעולם לא קינאתי באיש, בכל ימי חיי.
‏ההיסטוריה מעניינת אותי, זה הכול. ‏-טוב, זה בדיוק מה שזה. היסטוריה.
‏בסדר.
‏תושבי העיר בוודאי אוהבים מאוד את אליזבת ‏אם הם מקבלים ככה את פניה.
‏זה גם הבית שלך עכשיו, קלרה.
‏אני שמחה שהסכמת לחזור איתי.
‏זה דף חדש. ‏-אני מקווה.
‏ותודה רבה על שנתת לי עבודה בבית הקפה.
‏אין אדם אחר שהייתי מעדיפה ‏לעבוד לצדו מדי יום.
‏בבקשה. ‏-תודה.
‏מר קולטר בדיוק סיפר לי ‏שהמנסרה שלו תיפתח מחר.
‏המנסרה שלנו.
‏מבחינתי, המנסרה שייכת לכל תושבי העיר הזו.
‏כולל אותי? ‏-בפרט את.
‏למעשה, הקרש הראשון שננסר מחר יהיה שלך.
‏ובכן! מה תגידו על זה? קרש משלי.
‏לכבוד הוא לי! אני מתה על השיר הזה. ‏לי, תזמין אותי לרקוד.
‏רוזמרי, את רוצה לרקוד? ‏-בוא נראה... כן!
‏טוב. היה נעים להכיר. ‏-גם אותך.
‏הוא נראה כמו טיפוס מעניין.
‏כן. הוא איש טוב.
‏ונראה שהוא מחבב את רוזמרי.
‏הוא היה מרוצה מאוד
‏כש"השוטר הרכוב האמיץ" שלנו ‏נחלץ לעזרתה של "השחקנית האהובה" של העיר.
‏כן. תקשיבי, אליזבת, בקשר לזה... ‏-אני סתם מקניטה אותך.
‏למדתי להתייחס לכל מה שהאישה הזו אומרת ‏בעירבון מוגבל ביותר.
‏לא תזמין אותי לרקוד?
‏לא.
‏בואי איתי לטיול.
‏תעצמי אותן. ‏-הן עצומות.
‏טוב.
‏תפקחי אותן.
‏ג'ק.
‏הבניין זקוק לכמה נגיעות סיום, ‏אבל הוא יהיה מוכן עד תחילת הלימודים.
‏מה דעתך?
‏את אוהבת אותו?
‏אתה עשית את זה?
‏עזרו לי.
‏זה נפלא.
‏ברוכה השבה הביתה.
‏הסכו"ם בצד שמאל והמפיות בצד ימין.
‏אני עורכת את השולחנות ‏חצי שעה לפני הפתיחה.
‏זו לא אמורה להיות בעיה. ‏-יופי.
‏התפריט להיום פשוט.
‏עוף צלוי ואומצת ירך חזיר. ‏אין בטטות.
‏ג'ייסון קמפבל ישאל, ‏ואת תצטרכי להזכיר לו
‏שהאדמה קפאה השנה ‏והיבולים צומחים באיחור.
‏אין בטטות.
‏יהיה עומס בשעה הראשונה אחרי הפתיחה.
‏תוודאי שכוסות הקפה יישארו מלאות ‏ולא תשמעי מהם ציוץ.
‏אין תפוחי אדמה. ‏להקפיד למלא את כוסות הקפה.
‏יופי. אשאיר את זה בידייך הכשירות.
‏ותקבלי משכורת בימי שישי. ‏-את לא צריכה לשלם לי.
‏כבר עשית למעני הרבה מאוד.
‏קלרה, לא משנה לאן תלכי או מה תעשי,
‏אסור לך לתת לאנשים לנצל אותך.
‏אל תשכחי את זה לעולם.
‏סיימנו אחד, נשארו עוד אלף. ‏טוב, בחורים, קחו את זה למסבאה.
‏תוודאו שכולם יחתמו על זה, טוב?
‏גאוון. הגעת בדיוק בזמן. ‏-בדיוק בזמן למה?
‏למרות מיטב מאמציך, ‏המנסרה פתוחה ומתפקדת.
‏זה הקרש הראשון שלנו.
‏ברכותיי. ‏-אל תעמיד פנים שאתה שמח בשבילנו.
‏אתה עושק אותי בתעריפים ‏ומטביע אותי בניירת מאז הגעתי לכאן.
‏אני רוצה רק בטובת העיר הזו. כך היה תמיד.
‏אכפת לך רק מטובתך האישית.
‏אבל זה לא משנה לי,
‏כי אני אעשה למען העיר הזו ‏יותר מכפי שאתה עשית אי פעם.
‏המנסרה היא רק ההתחלה.
‏בוקר טוב.
‏אני מניחה שהשוטר תורנטון ‏הראה לך את בית הספר החדש?
‏הוא עשה עבודה נהדרת. ‏-אין לך מושג אפילו.
‏- מבוסס על הרומן ‏"כשהלב קורא" מאת ג'נט אוקי -
‏האיש הזה נעץ מסמרים ‏כמו נח כשהתכונן למבול.
‏הוא רצה להשלים את הבנייה ‏לפני שתחזרי הביתה.
‏בוקר טוב, גבירותיי.
‏בוקר טוב. ‏-בוקר טוב, השוטר.
‏קריר היום, נכון?
‏כן.
‏מר הרפר. מה מביא אותך העירה?
‏גבירותיי, סליחה על ההפרעה. יש לי בעיה.
‏גברת בלייקלי, ‏קיוויתי שאולי תוכלי לעזור לי.
‏כמובן. אם אוכל.
‏אחי חלה, את מבינה,
‏ויש לו חווה מדרום לג'יימסון,
‏ואני צריך לנסוע לעזור שם ליום אחד.
‏קיוויתי שאולי תוכלי ‏להשגיח על הילדים בהיעדרי.
‏נלי יכולה לבצע את רוב מטלות הבית, ‏ופטריק משתדל מאוד,
‏אבל באמת שארגיש הרבה יותר בנוח ‏אם יהיה שם מישהו שישגיח עליהם.
‏אני מצטערת, הייתי עושה זאת אם הייתי יכולה,
‏אבל אני צריכה לקחת את הבן הצעיר שלי ‏לרופא בבקסטון.
‏כמובן. תודה.
‏אני יכולה לעשות זאת.
‏את בטוחה, גברת תאצ'ר?
‏זו משימה לא פשוטה לאדם אחד.
‏מר הרפר, אמנם גדלתי בעיר,
‏אבל אני אשת הופ ואלי עכשיו.
‏חוץ מזה, נלי ופטריק יעזרו לי.
‏טוב, מדובר ביום אחד בלבד, אחרי הכול.
‏תודה, אני מעריך את זה. ‏-העונג כולו שלי.
‏אולי תוכל לבדוק שהיא מסתדרת?
‏אני לא צריכה שיבדקו שאני מסתדרת.
‏והשוטר תורנטון עסוק מכדי להשגיח עליי.
‏נכון?
‏הרשת והנתונים הגאולוגיים נראים טוב.
‏מיקום מצוין להסתעפות מסילה. ‏-זה מה שאני אוהב לשמוע.
‏אני מקבל הזמנות על ימין ועל שמאל.
‏אני מבטיח לך שאוכל למלא ‏שלושה קרונות בשבוע.
‏חברת הרכבות תרוויח כסף,
‏ואני אמנע מהצורך לשנע את העצים שלי ‏עד המסילה הראשית במשאיות.
‏ואתה יכול להתחייב להזמנות האלה? ‏-אתה יכול להיות בטוח בזה.
‏וחוץ מעניין העסקים,
‏תאר לעצמך איך ההסתעפות הזו ‏תשפיע על תושבי הופ ואלי.
‏רכבות ייכנסו לתחנה וייצאו ממנה מדי שבוע.
‏זה בדיוק מה שהעיר הזו חיכתה לו.
‏אצטרך לדבר עם המהנדס הראשי קודם,
‏אבל קשה לי לחשוב על משהו ‏שיכול לעמוד בדרכנו.
‏חדשות טובות הן הסוג האהוב עליי. ‏אפשר להזמין אותך למשקה?
‏אנחנו צריכים לסיים לעבוד פה,
‏אבל תמצא אותי אחר הצהריים. ‏-בסדר. עשינו עסק.
‏וקן?
‏בוא נשמור את זה בינינו בינתיים.
‏אני מבין. ‏-טוב, מצוין. תודה.
‏מה עוד? תיזהרי על דלת הלול,
‏הלשונית נוטה להיפתח ‏אם לא נועלים אותה באמצעות זיז,
‏ותאמיני לי, את לא רוצה להתעורר
‏ולמצוא תרנגולות מפוזרות ‏בכל רחבי שטח החווה.
‏לא, מובן שלא.
‏תוודאי שהחיות יאכלו ואת תהיי בסדר.
‏הילדים יעדכנו אותך בכל השאר.
‏מטלות הבית, אבא? ‏-כן.
‏יהיה קר מאוד בלילה,
‏ולכן אני מציע לך להבעיר אש על הבוקר.
‏באיזו שעה בערך? ‏-אפשר בארבע.
‏ארבע לפנות בוקר?
‏ואל תשכחי לנעול את הדלת כשתלכי לישון.
‏יש כמה זאבי ערבות בסביבה ‏שחושבים שהם חיות מחמד.
‏זאבי ערבות? ‏-כן.
‏אבל הם לא חזקים מספיק כדי לפרוץ את הדלת.
‏אם היא נעולה.
‏כדאי לך ללבוש משהו שיקר קצת פחות ללבך.
‏אני בטוחה שזה יהיה בסדר. ‏-איך שאת רוצה.
‏טוב, ילדים. תתנהגו יפה, שמעתם?
‏תודה, גברת תאצ'ר. אני מעריך את זה.
‏נסיעה טובה. ‏-תודה.
‏גברת תאצ'ר?
‏גברת תאצ'ר!
‏את בסדר?
‏למה אתם ערים בשעה כזאת? ‏-השעה ארבע,
‏אנחנו תמיד קמים בשעה הזאת. ‏-כבר ארבע?
‏נשב לאכול ארוחת בוקר? ‏-צריך לבצע את המטלות קודם.
‏בסדר.
‏מה המטלות? ‏-מתחילים מניקוי האורוות.
‏מה זה אומר? ‏-צריך לנקות אחרי הפרות והסוסים.
‏מה מנקים? ‏-את יודעת, את הרפש.
‏הנה. זה לא היה נורא כל כך, נכון?
‏אתה בסדר, פטריק?
‏לא ישנתי טוב כל כך. ‏-למה לא?
‏אני לא רגיל לכך שאבא שלי לא בבית.
‏אולי ארוחת בוקר חמה וטעימה ‏תשפר את הרגשתך.
‏מה? ‏-נשארו עוד שתי אורוות.
‏רגע! לאן אתם הולכים?
‏אני צריכה ללכת להכין את הלחמניות.
‏ואני צריך לאסוף ביצים מהתרנגולות,
‏כדי שיהיה לנו מה לאכול. ‏-אבל...
‏אמרתי לו שיש לי ניסיון. ‏כתבתי מופע יחיד משלי.
‏הוא נקרא "הכול מסתדר לרוזי".
‏זו הייתה פרשנות ‏על חייה של אישה מצליחה בתאטרון.
‏ואני מוכרחה להגיד שהייתי נהדרת, ‏קיבלתי ביקורות מהללות.
‏מה תכתבי לעיתון בעצם?
‏זה מרגש מאוד.
‏מר בולט הטיל עליי את המטלה הנכספת,
‏כתיבת טור הייעוץ.
‏זה שיא האופנה בלונדון ובניו יורק.
‏איזה מין ייעוץ? ‏-רושם אישי,
‏ענייני הלב, אירוח. דברים כאלה.
‏אכתוב טור אחד בשבוע,
‏ואקרא לו "תשאלו את מרי-רוז".
‏זה שם עט.
‏כל כותבי טורי הייעוץ המוכרים משתמשים בהם.
‏"מרי-רוז"? מעודן.
‏תגידי לי מה דעתך. ‏מובן שאזדקק למקום שקט לכתיבה,
‏אבל הקוראים שלי יצטרכו מקום ‏לשים בו את המכתבים שלהם.
‏חשבתי על קופסה שתוצב בחוץ...
‏ואת חושבת שנשות הופ ואלי ‏יישמעו לעצתך?
‏כמובן, למה לא? ‏החיים שלי סובבים סביב זוהר ורומנטיקה.
‏אני לא יודעת למה לא חשבתי על זה קודם.
‏בחיי... ‏-הו, לא! העוגה!
‏בפעם האחרונה שהיו דיבורים ‏על כך שהרכבת תגיע לכאן,
‏ראש העיר רמזי אמר שהתחנה תהיה ממזרח לעיר.
‏הראיתי למנהל העבודה על מה חשבתי, ‏ונראה היה שהוא התרשם.
‏יופי. אתה יודע מתי יתחילו להניח את הפסים?
‏אפגש איתו אחר כך.
‏בהצלחה. ‏-תודה.
‏אפשר לחמם לך את כוס הקפה, מר קולטר?
‏כן, בבקשה. איך בעבודה החדשה, קלרה?
‏טוב מאוד, תודה.
‏אני ארים את זה. ‏-זה בסדר.
‏אני מצטערת כל כך.
‏לא, זה בסדר. ‏-יש בעיה?
‏שפכתי קפה לתוך הכובע של השוטר תורנטון.
‏אתה רוצה גם חלב וסוכר?
‏נראה לי שזה בסדר כפי שזה.
‏סלחו לי. ‏-תודה, אביגייל.
‏אני מצטערת שעשיתי כזה בלגן.
‏קלרה, תאונות קורות. אל תחשבי על זה עוד.
‏הרסתי את הסינר שלך.
‏טוב, נראה שאת לא טובה במיוחד כמלצרית.
‏נמצא לך תפקיד אחר. ‏-כמו מה?
‏את יודעת לבשל? ‏-יש לי ניסיון בזה.
‏בסדר, ננסה את זה.
‏וכך לא תצטרכי להתעסק עם הלקוחות.
‏בסדר.
‏טוב. ובכן, אולי תלכי להתנקות ‏ואז נוכל להתחיל?
‏מר גאוון? אפשר לדבר איתך? ‏-כמובן, גברת רמזי.
‏הבנתי שבעלך נסע מהעיר.
‏הוא מוכר תנורים? ‏-מקררים, כן.
‏כל הכבוד לו. ‏זה בוודאי מקצוע מלחיץ הרבה פחות.
‏לא באתי לדבר על בעלי, מר גאוון.
‏שמעתי את מר קולטר מדבר בבית הקפה.
‏ייתכן שיש לי מידע שעשוי להועיל לך.
‏איזה מין מידע?
‏אם יש משהו שלמדתי כאשת ראש העיר,
‏הוא שאסור לתת דבר בלי לקבל משהו בתמורה.
‏אני לא יודע מה אני יכול להציע לך, ‏אבל אם המידע שלך יהיה מועיל,
‏אולי נוכל לעזור זה לזה.
‏קדימה.
‏את לא עושה את זה נכון.
‏אמרתי שאתה לא צריך לבדוק שאני מסתדרת. ‏-תני לי לעזור.
‏נראה לי שזה מקולקל.
‏תחזיקי בידית.
‏זה באמת הכרחי? ‏-כן.
‏כופפי את הברכיים.
‏כשתהיי מוכנה, תרימי אותה עד למעלה.
‏כלומר, עד למטה? ‏-למעלה.
‏עד הסוף. ועד למטה.
‏הנה. שוב. ואת ממלאה את ראש הבאר במים.
‏הנה, עוד פעם אחת.
‏כן. יופי.
‏זה שפל חדש.
‏אפילו לא הצלחתי להבין איך שואבים מים.
‏טוב, איש לא אמר ‏שהחיים בבית חווה יהיו קלים.
‏לא ציפיתי שיהיו קלים, ‏אבל לא ציפיתי שיהיו כאלה.
‏אם כך, זה לא הזמן הטוב ביותר להגיד לך ‏שקיבלתי מברק ממר הרפר.
‏הוא מתעכב למשך יום אחד. ‏-יום נוסף?
‏לכן באתי לעזור. ‏-ג'ק, אני לא יכולה לבקש ממך לעזור.
‏כך טוב יותר.
‏אולי תיכנסי פנימה ‏ותתחילי להכין את ארוחת הערב,
‏ואני אטפל במה שצריך פה בחוץ?
‏תודה, ג'ק. ‏-בבקשה.
‏- גרייט נורתווסטרן מברקים -
‏מר מקליין.
‏מר גאוון. ‏-מזמן לא התראינו.
‏מה מביא אותך להופ ואלי?
‏היו לי כמה ענייני רכבות לטפל בהם.
‏שמעתי שאתה ראש העיר החדש. ‏-שמעת נכון.
‏ברכותיי. ‏-תודה.
‏יש לנו הרבה על מה לדבר. ‏אולי נלך לשתות משהו?
‏הייתי הולך, אבל מחכים לי בבקסטון ‏היום אחר הצהריים.
‏משקה אחד. אחרי הכול,
‏אפשר להגיד שסידרתי לך את העבודה הראשונה ‏שלך בחברת הרכבות, אתה זוכר?
‏בסדר.
‏מה זה, גברת תאצ'ר?
‏זה נזיד ירקות עשיר. אתה אוהב את זה?
‏השוטר?
‏טוב, זה לא משתווה לאומצת העוף המטוגן שלך.
‏מצחיק מאוד.
‏אני מניח שאני יכול לאכול עוד קצת.
‏נורה. מה את עושה פה? ‏-אתה מופתע לראות אותי, ביל?
‏חיפשתי אותך במטה המשטרה הרכובה, ‏והשוטר אמר לי שאתה אוכל פה.
‏אנחנו צריכים לדבר.
‏פגשתי את אביגייל סטנטון. ‏-כן, שמעתי.
‏הייתה לה החוצפה להגיד ‏שלא ענדת את טבעת הנישואין שלך
‏כשהכרת אותה.
‏היא טוענת שהיא לא ידעה שאתה נשוי.
‏נורה... ‏-ברור לי שהיא שיקרה,
‏אבל היא לא הפילה אותי בפח, ‏אפילו לא לרגע.
‏כל מה שהיא אמרה לך היה נכון. ‏-אל תגן עליה, בבקשה, ביל.
‏אני בטוחה שהיה קשה מאוד לעמוד בקסמיה.
‏היא אישה מושכת מאוד. ‏-זה לא קשור אליה, זה קשור אלינו!
‏למה את עושה מזה כזה עניין עכשיו?
‏מה זאת אומרת?
‏המצב בינינו השתנה אחרי שמרטין מת. ‏שכחת את זה?
‏זו הייתה תקופה קשה מאוד בעבורי. ‏-כן! בעבור שנינו.
‏אבל את עזבת!
‏לא ידעתי איפה את במשך כמעט שנתיים,
‏וחשבתי שלא אראה אותך שוב לעולם.
‏וכשמצאתי אותך לבסוף, איפה היית, נורה?
‏הייתי צריכה לחזור אל אבא שלי. ‏-כן. איתו, לא איתי.
‏לא רצית לפגוש אותי בכלל, ולמה?
‏כי את יודעת בדיוק כמוני שברגע שמרטין נפטר,
‏כבר לא הייתה לנו סיבה להיות יחד.
‏אני מבינה שהעזיבה שלי הכעיסה אותך, ‏אבל מצבי טוב יותר עכשיו,
‏ואני חושבת שאנחנו יכולים לנסות שוב.
‏נורה, ניסיתי להיות בעל טוב, באמת שניסיתי.
‏אבל בלי מרטין, ‏אני לא יכול לחיות בשקר יותר.
‏אבא שלי שאל עליך.
‏מה שלום ג'ונס? ‏-הוא היה חולה למדי.
‏כן, שמעתי.
‏אבל מצבו כבר השתפר, ‏ואני יודעת שהוא ישמח מאוד לראות אותך.
‏תגידי לו...
‏תגידי לו שאבוא לבקר ‏כשאסיים את החקירה שאני עוסק בה.
‏זה יהיה נפלא, ‏נוכל לאכול ארוחת ערב יחד.
‏נורה, אני לא... ‏-הוא ישמח כל כך כשאספר לו.
‏נורה... ‏-כבר מאוחר.
‏אני צריכה ללכת, ואבא מחכה לי.
‏נורה, לא אוכל איתכם ארוחת ערב.
‏רק אבוא לבקר את ג'ונס.
‏יהיה נפלא אם תבוא הביתה,
‏ונוכל לדבר יותר על העתיד.
‏תודה, ביל.
‏תודה רבה. שיהיה ערב טוב.
‏"מרי-רוז היקרה,
‏בעלי ואני נשואים באושר ‏זה שנתיים נפלאות.
‏הוא עובד קשה מאוד ‏על מנת לפרנס את המשפחה שלנו,
‏אבל הוא נראה מרוחק לפעמים. ‏אני לא יודעת מה לעשות.
‏איך אוכל להיות קשובה יותר לצרכיו?
‏אני רק רוצה שהוא יהיה מאושר, ‏תעזרי לי, בבקשה."
‏מרגרט ברנס...
‏בשם אלוהים, הערכתי אותך יותר מזה.
‏המכתבים לא אמורים להיות בעילום שם?
‏בחייך! מי עוד הייתה כותבת שאלה כזאת?
‏"קוראת נאמנה יקרה,
‏תודה על המכתב.
‏הנישואין דורשים השתתפות שווה ‏משני הצדדים.
‏מתי בפעם האחרונה
‏בעלך היה קשוב לצרכים שלך?"
‏מה?
‏אתן חולקות עליי? ‏-כלל לא.
‏אבל ייתכן שקהל הקוראים שלך ‏עוד לא מוכן לחשיבה מתקדמת כל כך.
‏אנחנו לא בניו יורק, גברת לה-וו.
‏אם תפרסמי את העצה הזו, ‏את עלולה לעורר מהומה של ממש.
‏יופי! אולי העיר הזו זקוקה למהומה קלה.
‏אני רוצה לראות
‏גבר מנסה לעשות מה שאישה עושה ‏במשך יום אחד.
‏אני מסכימה איתך לגמרי,
‏אבל אולי כדאי שתיכנסי לטור שלך בהדרגה.
‏גברת רמזי,
‏מתי הייתה הפעם האחרונה שמר רמזי
‏אחז בך בזרועותיו ואמר לך שהוא אוהב אותך?
‏מתי הוא נישק אותך בפעם האחרונה ‏באופן עמוק כל כך,
‏שהרגשת דגדוגים בכל הגוף?
‏סליחה? ‏-זו שאלה פשוטה.
‏מתי הוא סחף אותך מהקרקע בפעם האחרונה?
‏לא נראה לי שכדאי שנדבר על זה.
‏פלורנס, איך את יכולה להגיד דבר כזה?
‏מובן שכדאי לדבר על זה, ‏כולנו צריכות לעשות זאת.
‏יש בעולם מספיק נושאים שהם בגדר טאבו,
‏ורומנטיקה בין אישה לבעלה
‏לא צריכה להיות אחד מהם.
‏טוב, בואו נראה.
‏"מרי-רוז היקרה,
‏בעלי נוחר בקול רם כל כך ‏שאני בקושי מצליחה לישון בלילה.
‏אני עייפה כל כך שנרדמתי בזמן ‏שהאכלתי את החזירים לפני כמה ימים.
‏אני אובדת עצות. מה לעשות?"
‏מיירה ג'נסן... מסכנה שכמותך.
‏גברת תאצ'ר?
‏גברת תאצ'ר!
‏כן, פטריק? ‏-אני לא מצליח להירדם.
‏לא ישנת טוב כל כך גם אתמול.
‏אתה בוודאי עייף מאוד.
‏משהו מדאיג אותך?
‏אני מפחד מהחושך.
‏אתה יודע, גם אני פחדתי מהחושך פעם.
‏לא נכון. ‏-כן נכון.
‏כשהייתי ילדה, בערך בגילך,
‏הייתי מבקשת מאבא שלי לבדוק את הארונות,
‏ומאחורי הדלת ומתחת למיטה.
‏הוא מצא משהו אי פעם? ‏-לא. ואתה יודע למה?
‏כי הכול היה פה.
‏אבא שלי היה אומר שיש לי דמיון נפלא,
‏ופירוש הדבר שגם לך יש דמיון נפלא, ‏ככל הנראה.
‏ולכן, בפעם הבאה שתפחד, ‏אני רוצה שתפעיל את הדמיון,
‏ותחשוב על משהו שמשמח אותך.
‏אני הייתי מדמיינת שהכוכבים בשמים
‏הם העיניים של כל האנשים שבגן עדן,
‏שמשגיחים עליי ושומרים עליי.
‏אני חושבת שהם משגיחים גם עליך.
‏מעולם לא הייתי...
‏מותשת כל כך, בכל ימי חיי.
‏היית נהדרת עם פטריק.
‏שמעת את זה, מה?
‏מהמילטון להופ ואלי לבית החווה.
‏אם הם היו רואים אותך עכשיו...
‏חשבתי שהסתדרתי לא רע היום, תודה רבה.
‏נכון.
‏אתה נראה נינוח למדי.
‏מי לימד אותך את עבודות התחזוקה האלה?
‏לדוד שלי הייתה חווה במזרח, ‏והוא אימץ אותנו כשאבא שלי מת.
‏זה נתן לאימא שלי זמן להתאבל.
‏ולשני ילדים צעירים ‏לא היה מקום טוב מזה לחפש בו צרות.
‏העבודה הייתה קשה, אבל נהנינו לעשותה.
‏הדוד שלי אפילו הציע לי את החווה.
‏למה לא לקחת אותה?
‏זה לא היה הייעוד שלי.
‏איך ידעת?
‏פשוט ידעתי.
‏אבל אני אוהב עבודות כאלה, ‏הן נותנות לי פרספקטיבה,
‏וזה מצרך נדיר בימינו.
‏לא יודע, אולי...
‏אולי תהיה לי חווה משלי יום אחד.
‏בית ישן.
‏טל על הדשא, ‏להתעורר בבוקר לקול קריאת התרנגול.
‏ילדים מתרוצצים במעלה ובמורד המדרגות.
‏להתכרבל מול אש חמימה באח ‏עם מישהי שאני אוהב.
‏אליזבת?
‏ובכן, אתה האיש החדש? ‏-נכון.
‏מה יש לך בשבילי?
‏שמעתי שאתה מועיל מאוד.
‏אני יכול להועיל עוד יותר. ‏אתה עובד אצל האחים קרנשו.
‏אני יודע על הזדמנויות שעשויות לעניין אותם.
‏הן מלוות בסיכון מסוים, ‏אבל כפי שאומרים, ככל שהסיכון גבוה יותר...
‏כך הגמול גבוה יותר.
‏זה לא הסכום שהסכמנו עליו. ‏-תקבל את השאר,
‏אם הם באמת מה שאתה אומר שהם.
‏אני מבטיחה שרוב הימים ‏לא יהיו עמוסים כל כך.
‏ואני מבטיחה שאחזיר לך את הכסף ‏על הכלים ששברתי.
‏אין צורך בזה. ‏-דווקא יש.
‏אני לא רוצה להכביד עלייך. ‏הפגנת נדיבות רבה כל כך כלפיי.
‏אפשר להראות לך משהו?
‏מה זה?
‏זה היה של פיטר.
‏הוא אהב כדור בסיס. הוא היה משחק ‏עם החברים שלו ברחוב כל יום.
‏הוא שבר שלושה חלונות בכדור הזה.
‏והייתי נוזפת בו ולוקחת אותו ממנו.
‏כשאני נזכרת בזה עכשיו, הייתי צריכה ‏לתת לו לשבור כמה חלונות שרק רצה.
‏הוא היה המשפחה שלי,
‏והוא איננו עכשיו.
‏כך שאת יכולה לשבור ‏כמה כלים שאת רוצה, קלרה.
‏כי את המשפחה שלי עכשיו.
‏בוקר טוב.
‏החמצתי את המטלות? אני מצטער.
‏זה בסדר.
‏אולי תשב? הכנתי לך ארוחת בוקר.
‏בבקשה. אני יודעת שהיית צריך לנוח.
‏איך ישנת? ‏-טוב מאוד.
‏תודה על שעזרת לי.
‏בבקשה, פטריק.
‏בוקר טוב. ‏-בוקר טוב.
‏מישהו היה עסוק הבוקר.
‏כן, רציתי לוודא שיהיו לכם מספיק עצי הסקה
‏לפני שאצא לסיורים שלי. ‏-זה נראה כמו די והותר.
‏ישנת היטב?
‏הרצפה באסם רכה יותר מהמיטה שלי בבית הכלא.
‏אני מצטערת על זה. ‏-הייתה אפשרות אחרת?
‏לא.
‏אחזור אחר הצהריים ואבדוק אם את מסתדרת.
‏אתה לא צריך לעשות את זה. ‏-אני יודע.
‏זה בסדר, אני יכול לעזור לה ‏בכל מה שהיא תצטרך.
‏אביא את זה בחשבון.
‏תודה, ג'ק.
‏בבקשה. ‏-על הכול.
‏- בית הקפה של אביגייל פתוח -
‏הנה הם באים.
‏מה שנפלא בחוטבי עצים הוא שהם אוכלים הרבה.
‏אני רוצה להודות לך על אתמול.
‏קלרה, את לא צריכה להודות לי.
‏תפרתי לך את זה.
‏קלרה! קלרה, זה משגע.
‏מתי תפרת את זה? ‏-אתמול בלילה.
‏היה לי לא נעים בגלל הסינר שהרסתי.
‏התפירה מצוינת. מי לימד אותך לתפור ככה?
‏זה סתם תחביב. ‏-נראה לי שזה יותר מזה.
‏קלרה, שקלת פעם לעבוד כתופרת?
‏גאוון!
‏אנחנו צריכים לדבר. ‏-במה אוכל לעזור לך?
‏קיבלתי מברק מקן מקליין.
‏נראה שבחברת הרכבות ‏רוצים לבנות את ההסתעפות
‏שלוש מאות מטר מזרחה ‏מהמקום שהוא ואני סקרנו.
‏זו בעיה? ‏-המעבר הזה לא שייך לי.
‏זו באמת בעיה.
‏זו תהיה בעיה גדולה עוד יותר ‏אם אגלה שהשטח הזה שייך לך.
‏חברת הרכבות לא שייכת לי, מר קולטר.
‏הם מחליטים איפה לשים את ההסתעפות שלהם.
‏השטח שלי היה מושלם ואתה יודע את זה. ‏מישהו גרם לקן לשנות את דעתו.
‏אולי אתה זוכר שאמרתי ‏שתזדקק לעזרתי יום אחד?
‏ייתכן שהיום הזה הגיע.
‏אם תרצה להמשיך לדבר על זה,
‏אתה יכול לקבוע פגישה דרך גברת רמזי.
‏גברת רמזי? היא עובדת אצלך?
‏העסקתי אותה כמזכירה האישית של ראש העיר.
‏היא עוזרת לי מאוד. ‏היא אפילו יודעת להקליד.
‏כבר סיימתם? ‏-כן, המטבח נקי.
‏והחזירים אכלו. ‏-יפה מאוד.
‏נראה שלא חלבת הרבה חלב.
‏גרטרוד לא שיתפה פעולה במיוחד.
‏החזקת את הזנב שלה למטה, כפי שאמרתי לך?
‏כן. ‏-חיממת את הידיים קודם?
‏לא ידעתי שאני צריכה לעשות את זה.
‏כן, היא לא אוהבת ידיים קרות.
‏אזכור את זה להבא.
‏תראו, זה אבא!
‏ברוך שובך הביתה, מר הרפר.
‏איך היו הילדים? ‏-הם היו נהדרים.
‏הם עזרו בכל המטלות. ‏וגם תהיה גאה מאוד בפטריק.
‏הוא ישן טוב מאוד אתמול בלילה. ‏-אני שמח לשמוע.
‏אני מקווה שנשאר משהו מארוחת הבוקר.
‏תקשיב. הוא הסתכל לי בעיניים ‏ואמר שלא היה לו כל קשר לזה,
‏אבל אני יודע, אני יודע שהיה לו.
‏אתה יודע, יש בעיר אנשים
‏שחושבים שגאוון היה מעורב ‏בסילוק ראש העיר הקודם.
‏אתה אחד מהם?
‏אם לא, למה ראש העיר רמזי ‏התפטר בפתאומיות כזאת,
‏ואז נסע למכור מקררים בדרכים?
‏טוב. איך ניפטר ממנו? ‏-"ניפטר"?
‏אתה לא באמת חושב שהוא מתאים ‏לניהול העניינים בהופ ואלי, נכון?
‏זה לא יהיה קל.
‏הוא יקשה עליך את החיים.
‏לא יותר מכפי שהוא כבר עושה. ‏-תצטרך ראיות,
‏אנשים שמוכנים להעיד נגדו.
‏תצטרך לערוך עצומה,
‏לאסוף מספיק חתימות לכפיית הצבעה חוזרת.
‏אעשה כל מה שיידרש.
‏לי...
‏אתה מוכן לאבד את כל מה ‏שעבדת קשה כל כך למענו?
‏לא אאבד דבר, כל עוד אתה תשמור עליי.
‏כן?
‏קדימה.
‏תודה.
‏למען האמת, אני מאוכזב במקצת. ‏-למה?
‏אני חושב שאת כבר לא זקוקה לשיעורי רכיבה.
‏זה לא אומר שלא אבקש אותם.
‏אני גאה בך.
‏באמת התעלית על עצמך ‏בשביל מר הרפר והילדים שלו.
‏תודה.
‏למען האמת, אני מרגישה אשמה במקצת בגלל זה.
‏למה?
‏אני חושבת שיש בי חלק ‏שהתנדב מסיבות אנוכיות.
‏קשה לי להסביר את זה. ‏-לא, נראה לי שאני מבין.
‏מאז אנחנו צעירים,
‏אנשים מניחים שאנחנו לא מסוגלים ‏לעשות דברים מסוימים.
‏אנחנו פשוט צריכים ‏להעמיד אותם על טעותם לפעמים.
‏נדמה לי לפעמים שאני משקיעה זמן רב כל כך ‏במחשבה על העתיד שלי,
‏שאני שוכחת את הדברים החשובים ביותר,
‏שעומדים ממש מולי.
‏ולסיום, אני רוצה להגיד, ‏עם תחילת שנת הלימודים החדשה,
‏אני רוצה להזכיר לכולכם
‏שעליכם להסתכל על הספרים שלכם, ‏ולא מבעד לחלון.
‏זה אמנם ביתו של אלוהים ביום ראשון,
‏אבל זה ביתה של גברת תאצ'ר במשך השבוע,
‏ושמעתי שאסור להתעסק עם גברת תאצ'ר.
‏תתנהגו יפה,
‏וברוך שובכם.
‏מחווה מקסימה, אבי.
‏אולי לא פאר היצירה שלי, ‏אבל תודה, אביגייל.
‏ברוכה השבה גם לך. ‏-תודה.
‏שמחתי לשמוע שהכול הסתדר עם כלתך.
‏כן, הנוכחות שלה פה איתי מנחמת אותי מאוד.
‏טוב, אני צריכה לחזור לבית הקפה. ‏יש לי הרבה עבודה להשלים.
‏הבנתי שאת מגישה אוכל מצוין. ‏אצטרך לבוא ולטעום ממנו פעם.
‏תבוא, בבקשה.
‏בוקר טוב, אבי.
‏שלום. ‏-באת ליהנות מפירות עמלך.
‏האמת שהבאתי לך מתנה.
‏כמה מתוק מצדך. ‏-שלום, גברת תאצ'ר.
‏נלי, פטריק. נפלא לראות את שניכם.
‏הכול חזר לשגרה בבית החווה?
‏כן, אבל החלפנו לגרטרוד את השם.
‏לפרה שלכם?
‏אנחנו קוראים לה ליזי עכשיו. ‏-ליזי?
‏חשבנו, כיוון שהיא הפרה הראשונה ‏שחלבת אי פעם,
‏שצריך לקרוא לה על שמך.
‏בוא, פטריק.
‏ליזי, השם מצלצל יפה.
‏תפתחי את המתנה.
‏הזמנתי לך פעמון מורים, ‏אבל הוא עוד לא הגיע,
‏ולכן חשבתי שזה יספיק בינתיים.
‏פעמון פרה? ‏-כן.
‏לכבוד הישגייך בבית החווה.
‏ובכן, גברת תאצ'ר, הלימודים עומדים להתחיל.
‏את לא צריכה...?
‏ברוכים השבים. ‏-בוקר טוב, גברת תאצ'ר.
‏בוקר טוב, גברת תאצ'ר.
‏תרגום כתוביות: ענת שפירא