Aiemmin tapahtunutta:
-Jack, sain sähkeen. -Tom ja Julie ovat olleet onnettomuudessa.
Hoitaja Carter, tässä on veljeni.
Herra Avery. Toivotan teille onnea.
-Mitä tapahtuu, Jack? -En tiedä.
Lääkäri sanoi, että emme voi pitää häntä laillisesti täällä enää kauempaa.
-Ettekö voisi keksiä jotakin? -Kuten mitä?
-Vaikka tilapäinen mielenhäiriö. -Ehdotatko pakkohoitoa?
Se voisi onnistua. Onko suvussa sellaista?
Vain naisten kohdalla.
Jos puhutte minusta, haluan kuulla.
Sanoin vain, että ilahdut varmasti, kun pääset täältä.
Ensin mennään syömään. Ei pahalla, mutta täällä on pahaa ruokaa.
Se on tosiasia.
Ensin suostutellaan Thatcher luopumaan syytteen nostamisesta.
Miten se onnistuu?
Sinulle pitäisi löytää työpaikka. Ja lakkaat tapaamasta Julieta.
Setäni on johtajana Fort McNeilin kaivoksella.
Sinne otetaan aina työntekijöitä. Voisin puhua puolestasi.
-Hienoa. Äläkä haasta riitaa kanssani. -En aikonutkaan.
-Tuo on hyvä ajatus. -Onko?
Ongelmat täällä riittävät.
Uusi alku kuulostaa hyvältä.
Olen yllättynyt.
Ehkä isku päähän toi minulle järkeä.
Olen kuin uusi mies.
Otan yhteyttä setääni.
Tämä on läksiäisateriani, joten sinä saa tarjota.
Florence, oletko kunnossa?
Minä en...
En pysty siihen enää.
Mitä tarkoitat?
-En minä pysty tähän. -Haluatko jotakin juotavaa?
En juo, mutta voisin aloittaa.
-Onko tässä kyse lapsista? -Tarkoitatko pikku hirviöitä?
-Missä he ovat? -Lounaalla.
Kellohan on kymmenen.
Mitä väliä sillä on?
Älähän nyt, Florence. He ovat vasta lapsia.
En palaa sinne enää ikinä. En koskaan.
Entä näytelmä?
Etsiköön jonkun toisen ohjaamaan niitä hirviöitä.
Älä huoli, sain juuri ajatuksen.
Minulla on kokemusta, joten voin ohjata näytelmän.
Voitko ottaa myös opettajan tehtävät hoitaaksesi?
Miksei, rakastan lapsia.
Et kauan.
En voi aloittaa heti.
-Minulla on deadline. -Ei hätää.
Lähetän lapset kotiin lounaan jälkeen.
Anteeksi, hyvät naiset. Hei, Florence. Katsohan, Rosemary.
Onpa se painava.
-Onko se aito? -Totta kai on. Täyttä kultaa.
-Mikä se on? -Ratapiikki.
Näillä kiinnitetään puiset ratapalkit raiteisiin.
Viimeiseen pannaan yleensä kultainen.
Tämä menee siihen.
Voisimme järjestää jotakin juhlallista siihen.
-Auttaisitko siinä? -Mielelläni.
Juttu voi päästä lehden etusivulle.
Loistavaa.
Avaa ovi, Julie!
Hetkinen!
-Miksi ovi oli lukossa? -En tiedä.
-Mitä tapahtuu? -Ei mitään.
-Miksi sängylläsi on vaatteita? -Lajittelen niitä hyväntekeväisyyteen.
-Puhutaan sinusta ja Tomista. -Tiedät jo kaiken.
En tiedä, tiedänkö.
Kuka ajoi, kun auto suistui tieltä?
Onpa outo kysymys. Enhän minä osaa ajaa autoa.
Ehkä suostuttelit Tomin opettamaan.
-Pidätkö minua niin vastuuttomana? -Pidän.
-Täysin naurettavaa. -Julie!
Myöhästymme kohta morsiuspukujen sovituksesta.
-Tiedät, millainen Viola on. -Julie, Jack löysi todisteita.
-Voisitko nyt kertoa totuuden? -Ethän kerro isälle?
En kerro.
-Kiitos. -Saat itse kertoa.
-En voi! -Mikset?
Hän nirhaa minut.
Sinun pitää kantaa vastuu tapahtuneesta.
Isä suuttuu vielä enemmän siitä, että Tom antoi minun ajaa.
Sano, ettei se ollut Tomin syy.
-Ei hän kuuntele! -Pane hänet kuuntelemaan.
Muistan, kun nousit viskitrokareita vastaan.
He olivat raivoissaan, ja heitä oli kymmenen yhtä vastaan.
Kiitos, kun parantelit tarinaa, mutta heitä oli vain viisi.
Sanoit, etteivät he voi sinulle mitään.
Jonas?
Tämä tuntuu auttavan.
Ei minulla ole hätää.
Aikamoista.
Minä, tässä kunnossa.
Kohta olet taas voimissasi.
Minun pitää ottaa pienet unet. Teillä riittää varmasti puhuttavaa.
-Mitä lääkärit sanoivat? -Kyllä hän paranee.
Hoito vain on kallista.
Se ei ole sinun huolesi.
Tärkeintä on, että olet täällä.
Emme voi vain jatkaa kuin mitään ei olisi tapahtunut.
Miksei? Mennyt on mennyttä.
Tajuatko, miten vaikeaa se oli minulle?
Minäkin menetin pojan.
-Ei se ollut sinulle yhtä rankkaa. -Kyllä oli.
Olin mukana, kun Martin syntyi.
Hän otti ensihenkäyksensä minun sylissäni. Näin hänen varttuvan.
Hän kuoli käsivarsilleni.
En halua puhua tästä.
Tästä on puhuttava. Ensin lähti Martin, sitten sinä.
-Tajuatko, miltä minusta tuntui? -Tein, mitä minun täytyi.
Ehkä, mutta meidän olisi pitänyt selvitä siitä yhdessä.
Otetaan kyljistä vähän sisään.
Tämä on jo ihan tarpeeksi tiukka!
En pysty syömään mitään vastaanotolla.
Olet jo paremmalla tuulella.
Pari tuntia sitten elämäsi oli vielä ihan pilalla.
Pääsin yli siitä.
Oletko päässyt yli Tomista?
Olen.
Kyllä olen. Olisi pitänyt kuunnella teitä.
Tajusin, ettei hän ole minulle sopiva. Ei se olisi toiminut.
-Niinkö? -Niin.
Meinasin kysyä sinulta, onko Lionelilla serkkuja.
Onpa kamalaa.
Voi hyvänen aika.
Eihän kukaan puhu näin.
"Maan rikkaus tuotti vihantaa niityille."
Unettavan tylsää.
Hei, Lee.
Hei, Rosemary. Häiritsenkö?
-Tauko sopii hyvin. Istu alas. -Kiitos.
Mitä teet?
-Yritän korjata näytelmää. -Miksi? Mikä siinä on vikana?
Kaikki. Kun tämä on esitetty viimeksi...
Dottie Ramsey halusi kasvattaa rooliaan ja lisäili siihen asioita.
Sitten kaikki tekivät niin.
Kaikki luulevat heti itseään kirjoittajaksi, jos kynä pysyy kädessä.
Joudun aloittamaan alusta.
Ennen kuin aloitat...
Minulla on jotakin sinulle.
Mikä se on?
Pieni kiitos avustasi pokeripelissä.
Voi, Lee.
-Onpa se kaunis. Neliapila. -Onnettarelle. Pelastit kaupungin.
-Onko tuossa keskellä timantti? -Tietenkin.
-Aito timanttiko? -Antaisinko muka lasikiven sinulle?
Pidän oikeista timanteista.
Voin antaa jotakin nätimpääkin.
Tämähän on täydellinen.
Täydellisen muotoinen ja kokoinen. Ihan täydellinen.
Käytän tätä avajaisiltana.
Se olisi mukavaa.
Kuulehan, Rosemary...
Olemme aivan omanlaisiamme. Ajattelin, että...
Lee...
Olen jo myöhässä tapaamisesta Molly Sullivanin kanssa.
Hän suunnittelee rooliasut, ja mietin preeriakoirien asuja.
Haluaisin turkista.
Minun pitäisi mennä.
Niin tietysti.
Kerro terveiset preeriakoirille ja antiloopeille.
Kiitos kauniista lahjasta. Se on hyvin erityinen.
Ole hyvä.
Mukava nähdä taas, konstaapeli.
-Samoin. -Kuinka Clara Stanton voi?
Hyvin. Hope Valley on hyväksi hänelle.
-Mikä tuo teidät tänne? -Tämä on vähän kiusallista.
-Maistuuko drinkki? -Ei kiitos.
Tarjositte minulle aiemmin palkintoa tekemästäni työstä.
-Muistan sen. -Minusta oli väärin saada palkintoa.
Ei auttamisesta pidä palkita.
Elämässäni on kuitenkin tapahtunut jotakin.
Yritän korjata tilanteen, mutta...
-Mietittekö, onko tarjous voimassa? -Ymmärrän, jos ei ole.
En vie aikaanne enempää.
Olemme tehneet voittoa avajaispäivästä asti.
Tässä se lukee.
Kustannukset kai laskevat, kun uusi raide tuo tarvikkeet suoraan tänne.
Miksi sitten haluatte myydä?
Rouva Stantonilla ja minulla on erimielisyyttä johtamistyylistä.
Asia ratkeaa parhaiten näin.
Halusin ostaa Albert Colemanin paikan Grover's Cornersissa,
mutta hinta oli liian korkea.
Tehkää järkevä tarjous, pääsemme varmasti sopimukseen.
Mukavaa tehdä kauppoja järkevän ihmisen kanssa.
Milloin saan kirjallisen tarjouksen?
Jos tarkastus menee hyvin, saatte sen huomisaamuna.
Aloitan uuden yrityksen, joten haluan hoitaa tämän nopeasti.
Elämä voi synkkää olla
Parannetaan sitä olutkolpakolla
Tom.
-Mitä luulet tekeväsi? -Nautin olutta ystävieni kanssa.
-Sinun piti lähteä Fort McNeiliin junalla. -Se juna taisi mennä ohi.
Suokaa anteeksi hetki.
Kiitos.
Faithin setä soitti, kun et ilmestynyt paikalle.
-Mikset ottanut työpaikkaa? -Louhos on vaarallinen paikka.
Se ei ole sopiva paikka minulle.
Mikä on sinulle sopivaa?
-Tiedätkö itsekään? -Kyse on minun elämästäni. Minun!
-Haaskaat elämäsi. -Päästä irti!
Kun isä kuoli, lupasin äidille pitää huolta sinusta.
En aio tehdä niin enää.
-Olet omillasi, Tom. -Olen aina ollut!
Mitä tarkoitat?
Kun jouduin pulaan, minun piti muuttaa isoisän luo.
Anelin sinulta, että kysyisit äidiltä, voinko jäädä tilalle.
Muistatko sen?
Et sanonut mitään.
Piditkö minusta silloin huolta?
-Olin nuori, ei sanallani ollut valtaa. -Ei ole nytkään.
Toin teetä, Julie.
Julie?
No niin, paikoillenne!
Istukaa siis.
Olen neiti LeVeaux. Toimin sijaisenanne neiti Thatcherin paluuseen asti.
Toimin myös ohjaajana, innoittajana ja neuvonantajana teille.
Olette ehkä lukeneet kolumniani.
Minä olen.
Saatkin sitten heti korkeimman arvosanan.
-Niin? -Tuleeko meille läksyjä?
Ei lainkaan.
Harjoittelemme näet näytelmää koko ajan.
Älkäähän nyt. Olen kirjoittanut näytelmän uusiksi.
Hienoja rooleja riittää kaikille.
Ei tarvitse olla lahjakas.
Ohjaan myös näytelmän ja muokkaan suorituksianne.
Koe-esiintyminen on iltapäivällä. Sitä ennen työstän vielä käsikirjoitusta.
Te voitte sillä välin pitää tauon.
Välitunnin. Menkäähän jo.
Tämä on sinulle.
-Mikä se on? -Avaa se.
Mistä sait tämän?
Se oli palkkioraha työstäni. Voit maksaa isäsi sairauskuluja sillä.
Kiitos. Tämä on iso juttu.
Lupasin pitää huolta sinusta ja Jonaksesta.
Anna minun laittaa illallista. Se on vähintä, mitä voin tehdä.
Se on huono ajatus.
-Meidän pitää puhua. -Mistä?
Ajattelin sitä, mitä sanoit aiemmin.
Ylikonstaapeli Avery. Mukava nähdä.
-Mikä on vointisi, Jonas? -Parempi, nyt kun sinä tulit.
Kai jäät illalliselle?
Tottahan toki.
-Hei. -Hei.
Oliko hyvä päivä?
-Näköjään! -Jos ei saa kalaa, näkee nälkää.
-Mietin kyllä, mitä teen näillä kaikilla. -Ajattelit tarjota niitä kahvilaan.
-Osaat varmasti paistaa taimenia. -Otan ne mielelläni.
Ruokalistalla ei ole ollut kalaa aikoihin.
-Hienoa. -Maksan kaloista.
-Ei tarvitse. -Haluan maksaa.
-Mikä on reilu hinta? -Päätä sinä, kalat ovat sinun.
Sopiiko illallinen?
-Teenkö sinulle illallista? -Jos siitä ei ole liikaa vaivaa.
Kalojahan on yli kymmenen.
-Et kyllä jää voitolle tästä. -Riippuu näkökannasta.
-Onko asia sovittu? -Ilmeisesti.
Hienoa.
Nähdään illalla.
RATSUPOLIISI HAMILTONIN JAOSTO
Elizabeth. Mikä hätänä?
Julie on kadonnut.
-Mitä? -Hän on karannut.
Kaappi on tyhjä ja matkalaukku kadonnut.
Olit oikeassa. Julie myönsi ajaneensa autoa onnettomuushetkellä.
-Mihin hän on voinut mennä? -En tiedä.
Tiedän, kuka voisi tietää.
MATKALAUKUT
-Anteeksi, että myöhästyin. -Luulin jo, ettet tulekaan.
-Haluatko tosiaan tehdä tämän? -Totta kai. Etkö sinä?
Haluan. Minä vain...
-Miten elätän sinut? -Ei hätää.
-Meillähän on rahasto. -Jos isäsi ei sulje rahahanoja.
Meillä on toisemme. Muut asiat hoituvat kyllä.
Tom.
Miten osasitte tulla tänne?
-Kerroit suunnitelmasi autonkuljettajalle. -Meidän pitää puhua.
Emme muuta mieltämme.
Ei hätää, Julie. Ainahan puhua voi.
Tämä on typerin tempauksesi. Mitä oikein ajattelet?
-Rakastan Tomia, ja... -Jos rakastat häntä, älä tee näin.
Halumme molemmat tätä.
Karkaaminen estää häntä saamasta hyvää työpaikkaa -
ja aloittamasta uutta elämää.
-Sellaistako toivot Tomille? -En tietenkään.
Ajattele sitten häntä, äläkä vain itseäsi.
Sahan rakentaminen on ollut hyväksi kaupungille.
Miehillä on työtä, ja kaikilla asiat hyvin.
Perustajien päivän näytelmä
Saha tuo tänne lisää asukkaita. Miten saamme heidät viihtymään?
Teitä onnisti! Olen Rosemary LeVeaux. Minä olen näyttelijätär.
Voisiko vuorosanoja muuttaa?
Pormestari ei varmaan puhuisi viihdyttämisestä.
Lapset...
Te olette näyttelijöitä.
Teatterin asukkeja.
Näyttelijän tehtävä on selvittää,
miksi roolihahmo puhuu kuten vuorosanoihin on kirjoitettu.
Hyvä on.
-Mutta ehkä pormestari... -Albert!
Jonkun pitää esittää puuta, ja kun sinä olet vahva poika,
sinä sovitkin puun rooliin hyvin.
Et joudu miettimään vuorosanoja, koska puut eivät puhu.
-Minun vuorosanani ovat hyvät näin. -Hyvä.
-Paikka ei ole kaupan. -Et taida ymmärtää.
Saamme sijoituksemme kolminkertaisena takaisin Towerilta.
Mielenkiintoista, että haluatkin yhtäkkiä myydä kahvilan,
kun hävisit maata ja rahaa pokerissa.
Ei tämä liity siihen. Tässä on kyse rahasta. Tarjous on hyvä.
Sinulle ehkä.
Tämä kahvila on elinkeinoni ja kotini. En aio myydä sitä.
Voit avata tästä saamillasi rahoilla oman paikan ilman minua.
Ei minulla ole varaa perustaa uutta paikkaa yksin.
Tarjous ei ole kauan voimassa. Herra Tower haluaa toimia nopeasti.
Mieti vielä asiaa.
Hyvä on.
-Olen miettinyt. Ei käy. -Tämä on valtava virhe.
Voin taata, että kadut tätä.
Ei kannata uhkailla ihmisiä, jotka tekevät ruoan, jota syöt.
-Miksi kaikki ovat minua vastaan? -Tuo ei ole totta.
-Miksi kohtelet minua huonosti? -Sinun pitää kasvaa aikuiseksi.
Mitä tarkoitat?
Elämässäsi pitää olla muutakin kuin ostoksilla käyntiä ja miehiä.
-Etsi oma tarkoituksesi. -Tiedän minä tuon.
-Halusin aloittaa alusta Tomin kanssa. -Valehtelit perheellesi ja karkasit.
-Karkasit itsekin. -En karannut.
Lähdin jonnekin. Se on eri asia. Halusin löytää paikan,
jossa voin täyttää kohtaloni. Löysin paikkani opettajan työstä.
Voin muuttaa lasten elämän.
En tiedä, mikä minun tarkoitukseni on.
Se selviää vain etsimällä.
Voi aloittaa ottamalla vastuun teoistasi.
Kerro isälle totuus autosta.
Hyvä on sitten. Minä kerron.
Haluan kuitenkin hyvästellä Tomin. Voisitko auttaa, Elizabeth?
Haluan nähdä hänet vielä kerran.
Selvä. Kiitos, Faith.
Saammeko jutella kahden?
Puhuin juuri Faithin kanssa. Sinua onnisti.
Työpaikka on yhä vapaana.
Samantekevää.
William Thatcher manaisi minut alimpaan helvettiin.
En ole koskaan kyllin hyvä hänen tyttärelleen.
Tämä on askel oikeaan suuntaan.
Sinäkin pidät minua epäonnistujana.
En pidä. Muistan, millainen olit, ennen kuin isä kuoli.
Olit vastuuntuntoinen poika.
-Kun isä kuoli... -Kaikki muuttui.
Se oli epäreilua.
Niin silti kävi. Sen kanssa on vain elettävä.
Sinä et ole hyväksynyt asiaa.
-Ja sinäkö hyväksyit? -Niin.
Halusin olla isän kunnioituksen arvoinen.
Tarkoitan, että... Siksi ryhdyin ratsupoliisiksi.
Totuus on...
Tuntui aina, etten ollut kyllin hyvä.
Sinäkö et muka kyllin hyvä?
Sinä olit isän lempilapsi.
-Puppua. -Hän sanoi niin.
Isä kerskui kavereilleen, miten fiksu sinä olet.
Minä kuulemma perin äidin ominaisuudet, mutta sinä olit kuin hän itse.
Aivan kuin hän itse.
-Sanoiko isä tosiaan noin? -Sanoi.
Hän oli tosi ylpeä sinusta. Ei taitaisi olla nyt.
Hänen sydämensä murtuisi, jos hän tietäisi, että heität elämäsi hukkaan.
-Olen pahoillani. -Saat toisen tilaisuuden.
Katso.
Tämä auttaa sinua keskittymään siihen, mikä on tärkeää.
-Isän kelloko? -Niin.
Hän antaisi sen sinulle.
Tom.
Minä uskon sinuun.
-Isä nukkuu. -Hyvä.
Minun pitää lähteä.
-Jäisitkö kahville? -En. Kiitos ruoasta.
-Suurkiitos rahoista. -Hyvä, jos niistä on apua.
Mietin, mitä sanoit viimeksi.
-Olit oikeassa. -Mistä?
Kun jätin sinut, ajattelin vain omaa tuskaani, enkä sinua.
Pidin kai Martinia omana poikanani. En sinun poikanasi.
-Tuntui, että hän oli sinulle taakka. -Päinvastoin.
Olen tehnyt paljon virheitä. Haluan pyytää anteeksi.
-Ei tarvitse. -Tarvitseehan. Olin itsekäs.
En tajunnut sinun arvoasi. Olit aina tukenani.
Voitko antaa anteeksi?
-Nora. -Ole kiltti. Haluan kuulla sen.
Kyllä. Tietenkin annan anteeksi.
Milloin näemme taas?
Lähden tutkimaan erästä juttua.
-Oletko pitkään poissa? -Niin kauan kuin siinä menee.
Sanoin, etten halua myydä, mutta en luota Goweniin.
-Hän putoaa aina jaloilleen. -Olen tuntenut monta sellaista miestä.
Sellaisille ei voi kääntää selkäänsä.
Taidat puhua kokemuksesta.
Mihin kirkkoon kuuluit ennen tätä?
Hope Valley on ensimmäinen seurakuntani.
Niinkö? Enpä olisi arvannut. Olet luonnonlahjakkuus.
No, kyse on kutsumuksesta.
Mitä teit ennen kuin olit pappi?
-Tein hanttihommia ja muuta sellaista. -Ja sitten...
Päätitkö vain ryhtyä kirkonmieheksi?
Eräänä päivänä melkein kuolin. Se sai näkemään elämän uusin silmin.
Ymmärsin, mikä on tärkeää ja mikä ei.
Jack.
-Mitä sinä täällä teet? -Kiitos, Faith.
-Mistä? -Siitä, mitä teit veljeni hyväksi.
Kauniita kukkia.
-Taidat olla lähdössä. -Palaan Hope Valleyyn.
-Tuletko vielä Hamiltoniin? -En tiedä. Ehkä jonakin päivänä.
Toivottavasti pian.
Kuule...
-Oli mukava tavata sinut. -Samoin.
Jack...
-Muista, kuka olet. -Muistan.
Tapaamisiin.
Pian nyt.
Odotan sinua ylhäällä.
-Et kai ole lähdössä? -Olemme erossa vain vähän aikaa.
-Parempi molemmille näin. -Ei minulle.
Olen tehnyt virheitä.
Minun pitää löytää oma tieni, ja tehdä se yksin.
-Olinko minä virhe? -Et ollut.
Olin valmis karkaamaan ja viettämään loppuelämäni kanssasi.
Voimme tehdä niin.
Ei.
-Miksei? -Sinä ansaitset parempaa.
Ansaitset miehen, joka ei välttele ongelmia.
Miehen, joka löytää oman tiensä.
-Ja tekee sinut onnelliseksi. -Se olet sinä.
Odota sitten, että löydän tieni. Meidän molempien vuoksi.
Olen tehnyt paljon virheitä, mutta minusta on parempaan.
Jos vain yritän.
Tiedän sen.
Olet parasta, mitä minulle on tapahtunut.
Bravo, lapset! Aivan erinomaiset harjoitukset.
Kun te olette kumartaneet, minä tulen kumartamaan.
Siihen menee tovi. Sitten poistumme vasemmalle.
Voitte mennä.
Aloitetaan huomenna puoli tuntia ennen koulun alkua.
Ehdimme käydä kaiken läpi vielä kerran.
Ei kai taas.
New Yorkissa on kuuluisa teatteri nimeltä Carnegie Hall.
-Miten sinne pääsee? -Harjoittelemalla.
Sinusta tulee vielä tähti.
Milloin neiti Thatcher tulee takaisin?
Parin päivän kuluttua. Onko teillä jo ikävä häntä?
Me harjoittelemme vain tätä tyhmää näytelmää.
Sekin olisi parannus, että te opettaisitte.
Sehän oli mukavasti sanottu. Menehän nyt riisumaan asusi.
Olen vaikuttunut.
Säästä aplodit esitykseen.
Minulla on asiaa.
Olen tainnut toimia väärän tiedon valossa.
Minkä väärän tiedon?
Luulin korun antamiseen asti, että ajattelimme suhteestamme -
samalla tavalla.
Minähän ihastuin koruun.
Sitten sanoin, että voisin antaa jotakin nätimpää.
Sinä se osaat hurmata naisen.
Yritän parhaani.
Siinäpä se.
En tiedä, olenko vielä valmis tulemaan hurmatuksi.
Vai niin.
-Milloin mahdat olla valmis? -Vaikea sanoa.
Sydämen asiat...
-Ne ovat arvaamattomia. -Se on totta.
-En esitä vaikeasti saatavaa. -Et tietenkään.
-Ymmärrätkö siis? -Ymmärrän täysin.
Tiesin sen.
-Hei. -Mukava nähdä.
Puhuin yrityksen omistajan kanssa. Hänelle on luvattu työpaikka.
-Sehän on hyvä uutinen. -Tom saa uuden alun elämään.
Kunhan hän voi jättää Hamiltonin tapahtumat taakseen.
Niin kauan kuin Tom pysyy kaukana Hamiltonista ja Juliesta,
sinulla ei ole huolta minun suhteeni.
Hienoa.
-Kiitos. -Kiitos sinulle.
Arvostan apuasi.
No, minun pitää mennä.
Konstaapeli.
Teit vaikutuksen Elizabethiin.
Hänellä on hyvä maku ihmisten suhteen.
Veljesi teot eivät ole sinun kontollasi.
Tarjoan sinulle paikkaa yrityksestäni.
Kiitos.
Toimistotyö ei kuitenkaan sovi minulle.
Opettaisin sinua itse. Aloittaisit toki alkeista -
ja voisit edetä johtoasemaan täällä Hamiltonissa.
Kaikella kunnioituksella, minusta miehen työ määrittää, millainen hän on.
Olen ylpeä työstäni.
Et tainnut nyt ymmärtää.
Tämä työ toisi sinulle tärkeän aseman yhteisössä.
Saisit hyväksyntää.
-Hyväksyntää? -Niin.
Kiitos tarjouksesta, se on hyvin avokätinen.
Vain typerys hylkäisi sen.
Tällainen tarjous osuu kohdalle vain kerran.
-En silti voi suostua. -Mieti vielä.
En aio yrittää olla jotakin, mitä en ole. Mistään syystä.
Eikä kenenkään vuoksi.
Hyvää päivänjatkoa.
Sitä samaa.
Ilmoittiko pankki jo lainasta?
Lainahakemusta ei hyväksytä.
Jenkinsin mukaan vakuudet eivät riitä.
Vai uskaltaa Jenkins epäillä vakuuksiani...
Kaadan hänen surkean pikku pankkinsa.
Ilman minua hän olisi yhä peltotöissä.
-Mitä voin tehdä? -Toimittakaa viesti.
-Jenkinsillekö? -Ei hänelle.
Epäreilua! Olet harjoitellut.
Täytyy myöntää. Vielä yksi.
En jaksa, tahtisi on uuvuttava.
Minun pitää alkaa pakata.
-Lähden huomenna. -Isäsi pyysi minua neuvotteluavuksi.
Hän haluaa sopimuksen Lee Coulterin kanssa. Jatketaan siis Hope Valleyssa.
Charles.
Pidän sinusta paljon.
Olet ollut aina ystäväni. Tekisin mitä vain vuoksesi.
-En voi antaa tämän jatkua enää. -Mitä tarkoitat?
Olen nauttinut yhteisestä ajastamme, mutta tämä on epäreilua sinua kohtaan.
-Ansaitset parempaa. -Tiedän, että yrität tehdä oikein.
Sinun asemassasi minäkin sanoisin noin.
Kiitos, kun ymmärrät.
Näen sinussa kuitenkin -
muutakin kuin ystävän.
Minusta minun pitää saada päättää, haluanko harkita muita vaihtoehtoja.
-En halua riidellä tästä. -Älä sitten.
Miksi Henry pyysi sinua puhumaan minulle?
Hänen mielestään et suhtaudu tähän vakavasti.
Ota tämä vakavasti. En ole nähnyt Henryä tuollaisena.
-Hän vain uhoaa. -En usko.
Olet ahdistanut hänet nurkkaan.
Hän on kuin ansaan jäänyt eläin. Ehkä vaarallinen.
Osaan pitää huolen itsestäni.
-Hän voi kaataa yrityksesi. -Yrittäköön.
Yritän vain antaa neuvoja. Kannattaa tarttua niihin.
-Uhkailetko minua? -Kadut, jos et myy kahvilaa.
Matka oli melkoinen.
Toivottavasti ensi kerralla täällä ei ole jotakin kriisiä.
-Miten Tom voi? -Hän on hyvällä mielellä.
-Ja viimein hyvällä tiellä. -Toivottavasti hän unohtaa Julien.
Toivottavasti Juliekin unohtaa Tomin.
Totta.
Ongelmat tuntuvat seuraavan Tomia.
-Tietenkin näet asian noin. -Mitä tarkoitat?
Meillä ei ole yhtä hienoja sukujuuria kuin teillä.
-Olemme aina ongelma. -En sanonut niin.
Veljeni ja minä emme täytä vanhempienne odotuksia vävyjen suhteen.
Niin se vain on. Siksi isäsi tarjosi minulle töitä.
Tarjosiko?
Hienoa! Se osoittaa, että hän pitää sinusta.
Ei. Se osoittaa, etten riitä tällaisena.
-Sanoiko hän niin? -Ei tarvinnut.
Isäni on avokätinen mies. Hän tarjosi sinulle tilaisuutta.
Näkisitkö minut päällikkönä isäsi yrityksessä?
Miksei?
-Harkitse edes asiaa. -Olen pahoillani.
En muuta itseäni, jotta sopisin perheeseesi.
En ole pyytänytkään.
Mihin olet menossa?
-Olen kakkosluokassa. -Tule ykkösluokan osastooni.
Kiitos.
Haluan miettiä asioita rauhassa kotimatkalla.
Suomennos: Maria Lohi