Tidligere:
Jeg har haft nok problemer her. Det lyder fint at starte forfra.
-Du sagde, din kone døde. -Jeg mistede hende. Det var ikke løgn.
-Det var vildledning. -Du ved så sandelig,
-...hvordan man gør et indtryk. -Jeg gør mit bedste.
Vi kan ikke fortsætte, som intet var sket.
Hvorfor ikke? Det hører fortiden til.
Godt, jeg mødte dig, Faith.
Jeg beundrer dig virkelig, men jeg kan ikke lade dette fortsætte.
-Jack. -Godmorgen, Rosemary.
Hr. Trevoy kunne ikke komme væk,
så han bad mig vise dig disse.
Han fik den dollarseddel i aftes af en herre,
som gav drinks til alle. Og lige nu
modtog han en mere fra den samme mand.
Hvad er problemet?
De har samme serienummer.
Er det mon falske sedler?
Så du tilfældigvis, hvordan manden så ud?
Han venter lige derovre.
Gider du lige?
Tak.
Godmorgen, Rosemary.
Elizabeth. Velkommen tilbage.
Tak. Jeg hører, du tog over for fru Blakeley
-...i skolen, mens jeg var væk. -Du behøver ikke takke.
Børnene og jeg havde det fantastisk sammen.
Fint. Men af en eller anden grund har de ikke lavet deres lektier.
Elizabeth... der er meget mere i undervisning
end det, man finder i bøger.
Man må undervise hele barnet og opfordre til selvstændig tankegang.
Du har altid haft sådan et unikt perspektiv.
Undskyld mig.
Kan De fortælle mig, hvor De fik disse pengesedler fra?
Jeg indløste en check i jeres bank.
Virkelig?
-Har De flere af dem? -Lad mig se.
Jack.
DILIGENCEN
ABIGAILS CAFÉ
Pastor, jeg håber ikke, du er for mæt til at kunne spise op.
-Nej, jeg tager mig bare god tid. -Skal jeg varme det op igen?
Nej. Ellers tak. Det er helt fint.
Sikker? Du elsker normalt de æg. Er de blevet for tynde?
Nej, bare lidt knasende.
-Åh nej. -Jeg vil helst have skallerne blødkogte.
-Lad mig lave nogle nye til dig. -Nej, det er okay.
Beklager. Jeg er ikke mig selv i dag.
Er der noget, du vil tale om?
Nej, nej. Jeg vil ikke kede dig med det.
Det er vist en del af min jobbeskrivelse.
Det er Henry Gowen.
Han leverede dette til mig i aftes. En liste over påkrævede reparationer.
"Sikkerhedsovertrædelse.
Farligt komfur, afskallende maling, dårlige ledninger."
Som en start.
Selvom jeg havde råd til det, ville jeg ikke kunne nå den deadline.
Nej. Og så vil han lukke butikken.
Og for hver dag jeg har lukket, mister jeg penge.
Jeg vil hurtig gå konkurs.
Henry ønsker, du sælger, og han bruger dette til at presse dig.
Og Elizabeth har tilbudt at hjælpe mig efter skolen,
men vi kan ikke få det klaret alene.
Jeg er god med hænderne.
Starter jeg nu, skal vi nok nå den deadline.
-Det kan jeg ikke bede om. -Det gør du heller ikke.
Jeg tilbyder det.
En ny opgave? Jeg arbejder stadig på falskmøntnersagen.
Ikke længere. Vi har lige fået besked om, at Thornton har
anholdt en mistænkt i Hope Valley.
-Sagen er opklaret. -Lad mig tage derover
-...og afhøre fangen. -Det er ikke nødvendigt.
Han bliver forflyttet, så han kan blive sigtet med de andre.
Hvis jeg taler med ham, vil han måske sige mig,
hvor de gemte resten af pengene. Vi kan stoppe de falske
-...sedler, der er i omløb. -Sagen er lukket.
Javel.
Lige en ting til. Rapporten nævner,
der mangler to af de trykplader, du beslaglagde.
-Ved du noget om det? -Nej.
Det er nok bare en fejl.
Bill.
Nora?
Du burde ikke være her.
Jeg fik en god idé, og jeg måtte bare fortælle dig om den.
Du vil garanteret elske det.
Det er ikke så godt nu.
Du har knoklet så hårdt uden at holde fri bare en dag,
så jeg tænkte, vi kunne tage en tur tilbage til Cannon Bay.
-Du elsker jo stranden der. -Jeg kan ikke tale om det lige nu.
Jack. Jeg så, hvad der skete. Er du okay?
Jeg har det fint.
Hvem var manden med pistolen?
En falskmøntner.
Og han var ikke glad for at blive fanget.
Det kunne jeg se.
Du sagde, du havde meget at tænke over i toget fra Hamilton,
men vi har knapt nok talt sammen siden.
Det er fordi, der ikke er meget at tale om.
Det var en lang togtur. Der må være meget at tale om.
Du udtrykte dig ganske klart på togstationen i Hamilton.
Angående hvad?
At vi er to forskellige folk fra to forskellige verdener.
Jeg hører ikke til i din verden. Lad det nu ligge.
Det har jeg ikke lyst til.
-Min verden er her. -Virkelig?
-Jeg tror ikke, du er helt ærlig. -Hvad?
Jack Thornton, tag det tilbage.
Jack. Elizabeth. Godt at have jer begge tilbage.
-Skønt at være hjemme. -Ses vi så til ballet?
-Bal? Det har jeg ikke hørt om. -Heller ikke mig.
Det har jeg desværre ikke tid til. Jeg har travlt med skolearbejdet.
Jeg har et bjerg
-...af papirarbejde at ordne. -Jeg må se at komme i gang.
-Også mig. -Jo før, jo bedre.
Godt at se dig, Molly.
-En fornøjelse, fru Sullivan. -Fortsat god dag, Jack.
-Jeg tænkte, du manglede søm. -Nej, jeg er næsten færdig.
-Hvad med lidt limonade? -Det lyder skønt.
Med den fart er vi snart færdige.
Du får det bøvl med Gowen ud af verden og kan fortsætte.
Jeg ved ikke, om Henry Gowen nogensinde giver op.
-Men jeg beder for det. -Også jeg.
-Må jeg spørge om noget? -Naturligvis.
Hvorfor gør du alt dette for mig?
Som sagt, er det en del af mit ansvar.
Jeg mener ikke, du tager dig helt så godt af alle i Hope Valley.
Da jeg først ankom, så jeg en by, der havde været udsat for megen smerte.
Og efter jeg lærte folk at kende,
spurgte jeg, hvor de fandt styrken til at komme videre.
Hvordan fandt de sammen i stedet for at bryde sammen?
-Ved du, hvad de sagde? -Tro og familie?
Nej. Nogle af disse folk mistede familien.
Og mange af dem var ved at miste troen.
Hvad var det så?
Dig, Abigail.
Mange gange
sagde disse folk, at det var dig... der holdt byen samlet.
Så når du spørger, hvorfor jeg gør dette...
...tja, så tænkte jeg bare, at nogen også snart burde tage sig af dig.
POLITI
Kun en person kan holde dig ude af spjældet,
og du kigger på ham.
Samarbejd med mig... så skal du få noget ud af det.
-Bill? -Jack. Godt at se dig.
-Jeg vidste ikke, du var tilbage. -Jeg skal have lukket falskmøntnersagen.
-Godt arbejde. -Hovedkvarteret sagde,
sagen var lukket.
-Den er blevet genåbnet. -Virkelig? Jeg har intet hørt.
Jeg ordner de sidste detaljer.
Det tager nok et par dage, så rejser jeg hjem til Hamilton.
-Hvis jeg kan hjælpe med noget... -Tak, Jack. Men jeg klarer det.
DEN HVIDE HINGST
Louise.
Din mand vil ikke bryde sig om det, men... sandheden må frem.
Kære, loyale læser...
Enhver mand, der glemmer sin egen årsdag,
fortjener intet mere end en iskold skulder.
Eller du kunne foreslå,
han overnatter på gulvet ude i skuret.
Og pludselig... inviterede han mig til ballet.
Jeg var helt målløs.
-Bare du sagde ja. -Naturligvis.
Nå, men... hvem er han?
-Lee. -Coulter?
Du må være meget spændt.
Det kan du tro. Er det ikke ufatteligt?
Han er så... flot og charmerende.
Der er kun et ord, der beskriver en mand,
der ville behandle en kvinde med så lidt respekt.
Og det ene ord, kære læser, er: "slyngel."
Elizabeth?
Abigail har bestilt dem her. Jeg ville bare aflevere dem.
Bare stil dem der.
-Flot. -Selvom du måske ikke tror det,
så kan jeg altså andet end at undervise.
Det tvivler jeg ikke på.
Hvorfor sagde du, jeg ikke var helt ærlig?
Elizabeth, dit hjerte hører vist ikke hjemme her.
Hvorfor siger du det?
Hvor længe tog det dig om at komme tilbage, da din mor var syg?
Jack, jeg kunne ikke bare rejse. Hun havde brug for mig.
Det forstår jeg godt. Og det er derfor, du blev?
Der var ikke andet?
-Taler du om Charles? -Du og Charles har meget tilfælles.
Og du har vel meget tilfælles med sygeplejersken. Var det Faith?
Faith? Faith prøvede ikke at ændre mig til noget andet.
Det sidste, hun sagde, før jeg kom tilbage, var,
-...jeg skulle huske, hvem jeg er. -Har jeg ændret dig?
Du ønskede, jeg tog jobbet,
-...din far tilbød mig. -Nej.
Okay, jeg syntes måske, du i det mindste skulle overveje det.
Der kunne være en fordel ved at arbejde for ham.
-Det er problemet. -Jeg kan ikke se noget problem,
udover at du ikke er åben for noget nyt,
-...og det forstår jeg ikke. -Elizabeth.
-Jeg må tilbage til arbejdet. -Også mig.
Jeg tænkte, det ville være sjovt for os alle at tage ind til byen i dag.
Ellers tak. Jeg vil hellere være alene.
Julie, vi prøver bare på at opmuntre dig.
-Vi ønsker bare, du er lykkelig. -Hvis I ønskede det,
-...havde I ikke sendt Tom væk. -Vi sendte ham ikke væk.
-Han fik et job i en anden by. -Tror I ikke, jeg ved, hvad der sker?
I jog ham bort, fordi han stammer fra den forkerte familie.
-Det passer ikke. Din far... -Det passer.
-Det var det samme med Elizabeth. -Vi taler ikke om Elizabeth nu.
I bryder jer ikke om hendes forhold til Jack
af samme årsag, og det gjorde I meget klart.
Hun er heldig med, hun bor langt væk.
Mor fortjener ikke den tone.
Og jeg fortjener ikke den behandling, I har givet mig.
Bare du vil spise med.
-Det er da det mindste. -Det er sødt af dig,
men jeg blev inviteret over til Henshaws.
-Så måske en anden gang. -Ja. Det lyder godt.
Tror du, vi kan gå i gang klokken syv i morgen tidlig?
Vi kan starte klokken seks, hvis du vil.
Endnu bedre.
Hej, Abigail.
Bill.
Hvad bringer dig til Hope Valley?
Jeg skal runde en efterforskning af.
-Hvordan har Clara det? -Fint.
Hun er i Cape Fullerton efter nogle forsyninger.
Jeg så pastor Hogan gå herfra.
Ja, han hjælper med nogle reparationer.
-Han er en god mand. -Ja, det er han.
Det er... svært for mig at se dig sammen med en anden.
Frank Hogan er en ven.
Undskyld mig, men jeg har meget at se til her.
Og det ved jeg, du også har.
Godt at se dig igen, Abigail.
Der har vi vores travle ekspert i forhold.
Hejsa, Lee.
Hej. Nogle interessante breve fra læserne?
Det er utroligt,
at så mange folk har problemer med romantikken.
-Man skulle ikke tro, det var så svært. -Men det er det.
Jeg begynder at tro, at mænd og kvinder ikke tænker på samme måde.
Livet har nok af problemer uden at skulle kunne forstå det modsatte køn.
Jeg kunne ikke være mere enig.
Nu, vi taler... om problemer...
Der er noget, jeg ville tale med dig om.
Bare sig frem. Du kan altid tale frit med mig.
Kan du holde på en hemmelighed?
Helt sikkert.
Jeg har tænkt en del over den samtale, vi havde forleden.
Ja, også mig, Lee.
Fortsæt endelig.
Og du nævnte, du ville lave en afslørende artikel om Henry Gowen.
Undskyld, hvad?
Men din udgiver var bange for at lade dig gøre det.
-Ja. -Men jeg overtalte ham til det.
Han sagde, hvis du gjorde det godt, ville han trykke det på forsiden.
-Forsiden? -Ja.
Og det var det, du ville tale med mig om?
Ja, naturligvis.
Nå, men det...
Åh, det er...
...spændende.
Tak.
Hvad er der galt? Du...
Du virker ikke så glad.
Har du noget andet på sinde?
Nej.
Jeg er glad. Jeg... glæder mig.
Jeg kan bare ikke vente med at komme i gang med at skrive.
Sådan skal det lyde. Jeg vil snuppe en drink.
Fra solen, der kørte omkring mig I efterårets guldfarve
Beklager forstyrrelsen.
-Jeg skal fikse vinduet. -Skal det være lige nu?
Der er et uvejr på vej.
Vi er lige ved at læse Edgar Allan Poe.
Han vil slet ikke lægge mærke til mig.
Fra lynene fra himlen Mens de fløj forbi mig...
Kan du ikke komme i frokostpausen?
Det er larm nu eller vådt gulv senere.
Fra tordenvejret og en storm Og skyen indtog en form
Mens resten af himlen var blå
Med en dæmon i mit synsfelt
Frk. Thatcher?
Ja, Emily?
-Er du sur på betjent Thornton? -Selvfølgelig ikke.
Hvorfor skar du så ansigt af ham?
-Det gjorde jeg da ikke. -Jo, du gjorde sådan her:
Det var bare...
...fordi jeg tænkte på uvejret, og jeg ønsker ikke, vi bliver våde.
Nå... hvor var vi?
Øjeblik.
Hej, Bill.
-Hvordan fandt du mig? -Hvorfor? Er det en hemmelighed?
Jeg vil ikke. Jeg er her som politimand.
Du behøver ikke lyve. Jeg talte med din chef.
Du skulle arbejde på en ny sag i Hamilton.
-Det har du ikke ret til. -Du skal ikke vende det mod mig.
Vi ved begge, hvad der bragte dig hertil.
-Det handler ikke om Abigail. -Jeg tror ikke på dig.
Derfor købte jeg en billet og tog det første tog hertil.
Når jeg kommer til Hamilton, kan vi tale om det her.
Det lover jeg, men du kan ikke være her lige nu.
Jeg finder et værelse til dig, men du tager næste vogn.
Kom ind.
Hvad skriver du?
Jeg skrev ikke. Jeg var ved at tegne.
Javel ja.
Vi får en særlig gæst i aften. Lionel tog sin fætter med.
Hvor kedeligt.
Bare fordi en mand ikke stjæler eller starter barslagsmål,
er han ikke kedelig.
Du kender ikke Tom Thornton, som jeg gør.
-Jeg ved, han skaber problemer. -Viola, hvornår vil du lære det?
-Lære hvad? -At jeg ikke er dig.
Jeg har ikke samme smag i tøj, jeg har ikke samme smag i venner
eller samme smag i mænd.
Du må bare glemme Tom.
Du tror, du ved alt, ikke?
At bare fordi du fandt en ægtemand,
der er adelig, så er du bedre end mig?
Elsker du overhovedet Lionel?
Ja, det gør jeg faktisk.
Er det nu også af de rigtige årsager?
-Det er i hvert fald ikke af de forkerte. -Hvad betyder det?
Elsker du Tom?
Eller er du tiltrukket af ham for at trodse mor og far?
-Du forstår det ikke. -Jeg siger bare,
at du burde være åben for andre muligheder.
Lionels fætter vil invitere dig til bal i operaforeningen.
Er det så slemt at gå ud med en flot og rig mand fra en god familie?
Har du ikke hørt efter? Jeg er forelsket i en anden.
Okay.
Så tag med for at nyde musikken.
Jeg har hørt, barytonen skulle være god.
Fint. Men kun fordi det er bedre end at blive hjemme.
Hvem ved? Måske vil du hygge dig.
Jeg hører, det er en smule køligt mellem dig og Jack.
-Hvem fortalte dig det? -Det er en lille by.
Vi kan ikke komme over det, der skete i Hamilton,
og jeg forstår ikke hvorfor.
Det er aldrig let, når man er uvenner med en, man holder af.
-Og jeg holder meget af Jack. -Det ved jeg.
Jeg tror, du må bore ind til sagens kerne.
Det handler ikke om det på overfladen. Det er det, der sker nedenunder.
Og du bliver måske nødt til at grave for at nå det.
Jack siger, vi er fra to forskellige verdener.
Okay. Ikke så specifikt, men det er da en start.
Det var svært nok at få det ud af ham.
Bare hold samtalen kørende.
Ikke at tale om det er det værste, man kan gøre.
Det giver bare ingen mening.
Jeg sagde bare, jeg ikke var klar til at forelske mig.
Og pludselig inviterer Lee en anden kvinde med til ballet.
Og så lige Molly Sullivan.
Tja, Molly er da en rar, smart og køn kvinde.
Hun har flotte fødder.
Jeg har også hørt, hun laver fantastisk mad.
Ikke halvt så godt som mig.
Hendes boller er hårde. Hendes grydesteg er sej som skolæder.
Og jeg vil slet ikke nævne hendes pandekager.
Du virker meget oprevet.
Nej da. Det er bare... jeg prøver...
...at redde Lee fra et liv med dårlig fordøjelse.
Og jeg ved, hvad jeg skal gøre.
-Hvad? -Jeg har en gave, der vinder ham over.
Et lille... tegn på mine følelser.
Tror du virkelig, mænd er så lette at charmere?
Siger manden, hvis forhold er været på køl siden Hamilton?
-Dette handler om dig, ikke mig. -Hold nu op.
Jeg ser nærmest aldrig dig og Elizabeth sammen mere.
Hvad er der nu sket? Og sig sandheden. Er det Charles?
-Jeg siger intet. -Jeg giver folk råd i min klumme,
som er fuldstændig anonym. Jeg kan holde på hemmeligheder.
-Jeg lover det. -Alle, der læser dine klummer,
ved, hvem du taler om.
Jeg sværger. Jeg vil ikke skrive om det.
Ikke et ord.
Jeg er bare bekymret for dig.
Se nu bare der.
-De er et kønt par. -Var din mund.
Jack?
Rip? Hvad laver du derinde?
Rolig, Rip. Det er bare tordenvejr.
Kære Jack.
Jeg ved, det er svært...
...at tale...
...om disse ting.
Hr. Jenkins siger,
banken ikke vil låne flere penge ud.
Det er i det mindste nok til, jeg kan komme på fode igen.
Var der ellers noget?
Jeg hørte et rygte om, Rosemary LeVeaux skriver en artikel om dig.
Hun vil afsløre, hvordan du misbruger din magt som borgmester.
Få fat i den... avisredaktør.
-Jeg vil gerne tale med ham. -Okay.
-Henry. -Nora.
Jeg... jeg troede ikke, jeg ville se dig så hurtigt.
-Jeg håber ikke, jeg forstyrrer. -Nej, slet ikke. Rart at se dig.
Bare Bill havde det på samme måde. Han virker betaget af Abigail Stanton.
Jeg beklager at måtte fortælle dig det.
Du må tro, jeg er et fjols, fordi jeg vil vinde ham tilbage.
Jeg synes, du skal gøre det, der gør dig glad.
Han bad mig rejse,
men jeg synes ikke, det er en god idé, han er her uden mig, vel?
Men jeg har ikke penge nok til hotellet.
Jeg finder et sted, du kan bo.
Tak, Henry. Du har altid været så rar ved mig.
Det vil jeg altid være, Nora.
-Rip. -Jack.
Jeg har ledt efter dig.
Har du set Rip?
Jeg så ham henne i fængslet.
-Var du henne i fængslet? -Ja.
Lod du døren stå åben?
Nej, det tror jeg ikke.
Måske?
Han hader tordenvejr. Han smutter, hvis døren står åben.
Jack, det er jeg ked af. Jeg skal nok finde ham.
Han er nok ved minen. Der løb han hen, sidste gang der var tordenvejr.
-Jeg henter ham. Det var min skyld. -Uvejret er på vej. Jeg finder ham.
Jack, jeg kan sagtens selv ride til minen.
-Elizabeth... -Jeg er straks tilbage.
Du tager ikke af sted alene.
Bare jeg ikke forstyrrer.
Nej da.
Nej, slet ikke.
Jeg så dig sidde der...
-...helt alene. -Ja.
-Må jeg sætte mig? -Ja da. Naturligvis.
Endelig.
Hvordan går det med artiklen?
-Hvad? -Din afsløring af Henry Gowen.
Nå ja. Den. Det skrider fremad.
Ordene... de flyder bare ud på siden.
Det lyder godt.
Men... jo før du har den færdig, jo bedre.
Jeg stoler på dig.
Og jeg vil ikke skuffe dig.
I mellemtiden...
-Jeg lavede noget til dig. -Hvad?
Bare en lille gave. Ikke noget særligt.
-En gave? Hvorfor? -Har jeg brug for en grund?
Slet ikke.
-Skal jeg...? Ja, okay. Ja. -Ja, endelig.
Det er mine havregrynskager med rosiner.
-Jeg ved, du elsker søde sager. -Mange tak.
Det er alt for meget.
Jeg lover dig, de er væk, inden dagen er omme.
De smager skønt, men spis ikke dem alle på en gang.
Nej, nej da. Jeg tager dem med til drengene på værket.
-Hvorfor det? -Jeg kan ikke tåle rosiner.
Åh, du godeste.
Så... skal du med til ballet på fredag?
Som du nok kan forestille dig, har jeg fået tilbud.
Faktisk en hel del, så jeg har ikke bestemt mig endnu.
Javel ja.
-Skal du med? -Ja. Ja, det skal jeg.
Det var da hyggeligt.
Jeg inviterede Molly Sullivan, og hun sagde ja.
Molly...
...er en smart, rar... og køn kvinde.
Ja, det er hun. Og hun laver fantastisk mad.
Hun er virkelig dygtig i et køkken.
Jeg må løbe.
Åh, Rosemary?
Tak for rosinkagerne.
Rip!
Det var her, jeg fandt ham sidste gang.
-Rip! -Han er her vist ikke nu.
Skal vi lede videre?
Det står ned i stænger derude.
Han har nok søgt ly et sted. Vi burde gøre det samme.
Der har vist været nogen her før os.
Guldgravere slår lejr herinde,
-...men de rejser normalt efter sommeren. -Det ville være dumt at fryse ihjel.
-Hvad laver du? -Jeg starter et bål.
Jeg læste en bog om lejrture, og man gør sådan her.
Jeg har tændstikker i saddeltasken.
-Hvorfor sagde du ikke det? -Det er sjovere at se på dig.
Vil du ikke nok hente dem så?
Det er den mest behagelige afhøring, jeg har været ude for.
Jeg er ikke færdig endnu.
Jeg har et spørgsmål mere.
-Hvor er pengene skjult? -Hvilke penge?
Dine partnere sagde, du vidste, hvor pengene er.
Det var vel dem, du ville have fat i.
-Jeg ved ikke, hvad de snakker om. -Nu skal du høre.
Med alt det papir, kemikalier og blæk, du købte,
så må du have haft nok til at fremstille cirka 1000 sedler.
Vi har konfiskeret halvdelen,
hvilket betyder, du har gemt resten et sted.
Selv hvis jeg vidste, hvor de er... hvorfor så fortælle dig det?
Fordi du ikke kan bruge de penge,
hvis du ender i spjældet resten af livet.
Har du et tilbud?
Sig mig, hvor de er, og så kan jeg måske få dig ud herfra.
Og du vil ikke bare skyde mig i ryggen?
Jeg er betjent, og jeg holder mit løfte.
Og hvis jeg dræber nogen, vil jeg se ham i øjnene.
-Jeg får brug for en andel. -Ti procent.
Men jeg vil have navnet på ham, der styrer hele operationen.
Glem det.
Det er op til dig.
Du får lidt tid til at tænke over det.
Hvordan går det?
Hej.
Du er en meget populær mand.
Jeg er præst.
Mit budskab er populært.
Jeg hører, du har haft travlt på cafeen.
Et samfund er stærkere, når man tager sig af hinanden.
Jeg gør mere for denne by, end du aner.
Nogle ser anderledes på det.
Jeg tror, du har været lidt for meget ovre på den café.
Hvis noget går dig på, Henry, vil jeg da gerne høre om det.
Jeg værdsætter din fromme bekymring.
Det eneste, der går mig på, er, at der er en præst,
der ikke passer sine egne sager.
Det må have været trist,
da minen lukkede, og du mistede dit job.
Det var en svær tid.
Min situation har forbedret sig en del siden da.
Det er et stort ansvar at være borgmester.
Ja, og ingen er mere kvalificeret end mig.
Men nogle vil måske mene, at din... interesse
i personlig fremgang kommer før din interesse for samfundet.
Tja... jeg tror, du hellere må tage Abigail Stantons ord
med et gran salt.
Fru Stanton mener det godt.
Det gør jeg også...
...men jeg tjekkede din baggrund, da du kom til Hope Valley.
Jeg er ikke overrasket.
Det lader til, at før du fik din eksamen
på seminaret i Fuller,
så eksisterede du ikke.
Ingen ved, hvem du er.
-Hope Valley er mit første sogn. -Ja, det ved jeg.
Jeg ved også... at du skjuler noget.
Hvad end, det er, tja...
Jeg finder ud af det.
Før eller siden.
Det burde give os varmen i et par timer.
Uvejret er måske ovre til den tid.
Moder jord spiller sjældent efter andres regler.
Hun kan være meget stædig.
Ligesom en, jeg kender.
Det kunne du lide ved mig engang.
Det kan jeg stadigvæk.
Men du bryder dig ikke om, hvor jeg er fra.
Det har jeg aldrig sagt.
Hvad mente du så, da du sagde, vi kom fra to forskellige verdener?
-Du ville væk fra Hamilton i en fart. -Jeg ville ikke spille en rolle
-...bare for at glæde din far. -Det her handler ikke om min far.
Sandheden er...
...du virker som en anden person, når du er i Hamilton.
Jeg tror ikke, du ved, hvem du er endnu.
Nu lyder du nøjagtigt som min far.
Elizabeth... kvinden, der pumpede vand ude på gården,
er ikke den samme, som får sit tøj lagt frem.
Jack. Kan du ikke se, det hele er en del af mig?
Jeg nyder at være på gården.
Og jeg nyder at bo i et stort hus i Hamilton.
Du vil ikke acceptere, hvem jeg er.
Det er lige omvendt.
Tror du virkelig på det?
Jeg prøver at finde noget mere brænde.
DEN HVIDE HINGST
Tak.
Du godeste, hvor det regner.
Hej med jer.
Rosemary, hej. Altid en fornøjelse.
Sikke en interessant... arbejdsjakke.
Lee viser mig rundt på savværket, når regnen stopper.
-Hun lånte den af mig. -Den er så varm og behagelig.
-Du skal have det varmt og behageligt. -Åh, hvor sødt.
Først ballet og nu en rundvisning.
Det er jo... skønt.
Ja. Det er skønt. Jeg tog fri resten af dagen,
-...så vi kunne være sammen. -Har du set savværket?
Nej. Jeg har ikke haft tid. Jeg har haft for travlt.
Jeg fortæller dig om det,
-...når jeg kommer tilbage. -Fantastisk.
Jeg må løbe. Jeg må skrive min artikel, så hvis I vil have mig undskyldt...
-Naturligvis. -Overanstreng dig nu ikke.
Farveller.
-Skal vi? -Ja.
Tak.
-Fru Stanton. -Fru Avery?
Du lovede, du ikke ville se min mand igen.
Skal vi ikke gå over på caféen og tale om det?
Hvorfor? Jeg har intet at skjule. Har du det?
Nej da. Der er vist tale om en misforståelse...
Der er ingen misforståelse.
Jeg ved,
at du inviterede min mand tilbage til Hope Valley.
-Og du ville fange hans opmærksomhed. -Overhovedet ikke.
Du lyver. Jeg prøvede at være flink,
da jeg var her sidst,
-...men du lyttede åbenbart ikke efter. -Jeg har hørt nok.
Jeg lover, du vil fortryde, at du nogensinde mødte ham.
Det handler ikke om at ville have dig til at være en anden.
Og heller ikke om at få dig tilpasset til Hamilton.
Og det handler ikke om, vi kommer fra to forskellige verdener.
Hvad handler det så om?
Jack, kan du huske, du sagde, betjente ikke bliver gift?
At hvis de ønskede, du havde en kone, havde de fundet en til dig?
De har måske ret.
Da jeg så den mand true dig med pistolen...
Jeg kunne ikke få vejret.
Det var som om, det hele gik i slowmotion.
-Hvad hvis han havde skudt dig? -Det gjorde han ikke.
Ikke denne gang.
Det skræmte mig, Jack.
Det skræmmer mig at tænke på, du måske ikke kommer hjem en dag.
At der kunne ske det samme for dig, som der skete for din far.
Jeg må kunne sove roligt om natten og vide, du er i sikkerhed.
Jeg er i sikkerhed.
-Det kan du ikke garantere. -Det kan ingen.
Men jeg er god til mit job.
Og jeg er ikke bange for at se frygten i øjnene.
Og det ville jeg aldrig prøve at lave om på.
Det der...
...at du siger det, betyder virkelig meget for mig.
Men, Jack...
...måske er jeg ikke modig nok
til at leve sammen med en, der er så modig som dig.
Tekster af: Stephan Gru