Tidligere:
Det er slut mellem Charles og mig.
De vil skrive en historie om nytåret...
Med dig.
Du skulle bare have bedt om mad.
-Dit navn? -Cody.
Jeg leder efter min ven.
Jeg bliver hængende her.
Jeg er ikke altid enig i metoderne,
men du får altid gjort arbejdet færdig.
Og det er vel det, der tæller, ikke?
Papirarbejdet skal på plads,
men det er min en glæde at sige, du er blevet genansat.
Fra og med nu.
Tak for det, Sam.
Jeg tager orlov fra og med nu.
Lad den ikke vare for længe.
Vi har brug for dig.
Godt gået.
Bill.
Vi to skal lige tale sammen.
Ikke nu, Jack.
Lee!
-Hej! -Du ser ud til at have travlt.
Du skulle bare vide.
Har det noget med Rosemary
og nytårsfesten at gøre?
Jeg må lære at sige "nej" til kvinder.
-Held og lykke. -Tak.
-Vi ses. -Vi ses.
Rip!
Kom nu.
Rip! Kom nu.
Bør jeg spørge?
-Jeg luftede ham. -Og?
Han jagtede en kanin i mudderet ved søen og ville ikke komme tilbage,
og så gled jeg og faldt.
Snavs klæder dig.
Den var min yndlingsskjorte.
-Han skal nok hjem igen. -Nej, nej.
Nej.
Jeg må ikke vise svaghed.
Nu er han begyndt at respektere mig.
Rom blev ikke bygget på en dag.
Kom, vovse!
Gå med.
Kom så!
Jeg troede, vi skulle være hos jer.
-Vores hus er under reparation. -Ja, i den grad.
Hvad er der sket?
-Vand. -Brand.
Vand...
Og derefter brand.
Desværre ikke omvendt.
Så var branden blevet slukket.
Det har været... et meget hårdt år.
Men sådan er livet ved grænsen.
Ja.
Hvor længe har I to været ægtefolk?
Et stykke tid...
-Ja. -Længe.
-Fire år? -Ja.
Ja.
De er gået så hurtigt, så man glemmer tiden.
Du har ikke vielsesring på, fru LeVeaux?
Jeg har tabt den.
Jeg har tabt mig så meget,
at den skal repareres, så jeg kan passe den igen.
-Hendes fingre er radmagre. -Nej, skat. De er bare slanke.
Ja, det var også det, jeg mente. Slanke.
Du har heller ikke en?
Nej. Nej, jeg... jeg er allergisk over for guld.
Han får udslæt.
Er det ikke lidt privat, snut?
Jo flere private historier, jo bedre.
Og der er så mange, men tiden er knap.
Du skal tilbage på arbejde.
-Ja. -Skat.
Og vi skal af sted for at nå solnedgangen.
Klokken er kun 16.
-Som man siger: Først til mølle... -Ser først solnedgangen.
-Ikke? Ja. -Skal vi gå?
Laura?
Frk. Thatcher, hvad vil du?
Jeg har en bog.
Vi kan kigge i den sammen.
Hvilken bog?
Den er fuld af malerier af berømte malere som for eksempel Harvey Dunn.
Han voksede også op ved grænsen.
Mange af malerierne forestiller hårdtarbejdende mennesker
ligesom jer.
Hun ligner min mor.
Var hun rødhåret?
Hun sagde, jeg tegnede godt.
Hun ville ikke ønske, at du skulle være trist.
Det skal din far heller ikke.
Må jeg få den?
Det var mit håb.
Lad mig vise dig et mere.
Det er flot.
Er hun rask?
Hun skal hvile en dag mere, og så er hun frisk til nytåret.
-Det var dejligt. -Hvad vil du gøre?
Hvad mener du?
Når hun er frisk igen, er der ingen grund til at holde på dem.
De er stukket af hjemmefra, ikke?
-Jo, men... -Så skal de på børnehjem.
De skal ingen steder.
Nej.
Ikke lige nu.
Men før eller siden.
Du må være journalisten fra San Francisco Herald.
Det er jeg, ja. Mike Ward.
Og hvem er du?
Florence Blakeley.
Jeg sidder i nytårsudvalget,
og det glæder os sådan at have besøg af dig her i Hope Valley!
Nå, der er du, hr. Ward.
Det er en skam, fru Blakeley ikke kan blive og snakke.
Fru Blakeley.
Du skrev til os:
"Fru Blakeley formår altid at se det negative i det positive."
Har du en kommentar?
-Hvabehar? -Det, jeg mente, var,
at Florence her er den,
der holder os på sporet.
Vi ville være fortabte uden hende.
Det er virkelig sødt sagt. Tror jeg.
Jeg ved, at du har travlt, kære veninde, så vi vil ikke holde på dig.
Og dig.
Vi har en travl dag foran os, så vi har ikke tid til svinkeærinder.
Overhovedet.
Hr. LeVeaux kommer vel med?
Hr. LeVeaux?
Han har travlt og er desværre fuldt optaget.
Har du set vores vandtårn?
-Hvorfor skal jeg se det? -Det er meget imponerende.
Alt det vand...
...i et tårn.
-Har du set Becky eller Cody? -Nej.
Becky skal holde sengen.
Ingen af dem er ovenpå.
-Becky? -Cody?
Jack! Jack.
Jeg tror, Becky og Cody er løbet væk.
-Hvornår? -Måske for flere timer siden.
De kan ikke være langt væk.
Becky må ikke gå ud.
Jeg leder ved floden. Der, hvor de kom fra.
-Hvad hvis de ikke er der? -Bed Lees mænd om hjælp.
De skal gå sydpå mod Buxton.
Okay.
Bill!
Kom og hjælp mig.
-Med hvad? -Det får du at vide.
Lad mig tage det.
Tak.
Tror du, at ejeren kan bruge et par hænder mere?
Søger du arbejde?
Måske, hvis det rette job viser sig.
Hr. Yost mangler en chauffør.
Det giver ikke meget, men han er derinde nu.
Mange tak...
Stanton.
Har du et fornavn?
Clara.
Kønt navn til en køn pige.
Hvor længe vil du holde orlov?
Det ved jeg ikke.
Næppe i lang tid.
-Det ser forladt ud. -Cody?
Becky?
De er hurtige i betragtning af, at de er til fods.
Vi fortsætter.
-Jeg tror ikke, jeg kan. -Jo!
Vi kan gemme os i minen natten over.
Kom nu.
Cody! Becky!
De må have søgt ly.
I mineskakten.
Det er sent.
Bare rolig.
De skal nok finde dem.
De var i sikkerhed.
Hvorfor stak de af?
Jeg ved det ikke.
Men de har før været på egen hånd, og der sker dem ikke noget.
Becky er syg. Hun bør ikke være udenfor.
Abigail,
de klarer sig.
Jeg håber, du har ret.
-Kom nu, Becky! -Fortsæt uden mig.
Du må ikke give op.
-Far sagde, vindere holder ud. -Så må du holde ud.
-Okay? -Cody! Becky!
Kom nu!
Gå så.
-Ikke uden dig. -Gå nu!
Vi er her!
Becky sover.
Dr. Burns må komme senere.
-Har du ikke en aftale med Jack? -Han har forståelse for det.
Får jeg ballade?
Nej, du får ikke ballade,
men fortæl mig, hvorfor I stak af.
Jeg hørte dig tale med lægen. I ville sende os tilbage.
Jeg ved godt, at det er svært at forstå,
men du må bevare troen.
Du skal vide, at Gud passer på jer,
og han har en plan med jer,
også selvom du ikke ved, hvad den er.
Har han også en plan med dig?
Ja. Men vil du høre en hemmelighed?
Jeg har sommetider
også været meget ked af det og meget bange.
-Stak du så af? -Jeg ville gerne.
Men jeg huskede, at der er en mening med alt,
og hvad meningen end er,
så er dig og Becky hos mig nu,
og I skal ingen steder,
før din søster er rask igen, og det lover jeg dig,
uanset hvad andre måtte sige.
-Selv dr. Burns? -Selv dr. Burns.
Hickam.
Inspektør Avery.
Det er godt at se dig.
Det glæder mig.
Jeg hører, at du tager orlov.
Det stemmer.
Det kan være, vi skal drøfte, hvad du så skal nu.
Mit firma udvider.
Jeg kunne godt bruge sådan en som dig.
Det er pænt af dig.
Jeg beslutter ikke noget lige nu.
Tænk over det.
D'herrer.
Må jeg sætte mig ned?
Jeg er på vej videre.
Rosemary har lavet en liste over gøremål.
Jeg skal lære at skyde
fem dusin romerlys af på en gang uden at brænde byen ned.
Hr. Coulter?
Jeg har skitseret, hvordan du skyder det af,
-hvis du vil se det. -Laver du ikke andet?
Det er i orden.
Undskyld. Lad mig se det.
Kom. Jeg kigger på det.
Jeg hørte om inspektør Houston.
Ja.
-Jeg arbejdede længe på den sag. -Ja.
-Jeg tænkte... -Jeg tænkte...
-Du lægger ud. -Okay.
Jeg havde selvsagt god tid, da jeg sad i fængsel.
Til at tænke.
Nora,
jeg er ked af, hvis jeg sårede dig.
Det skal du vide.
Det er jeg også.
Sandheden er, at jeg ikke har været fair over for dig.
Eller os.
Folk begår fejl, og sommetider kan man ikke gøre andet
end at glemme det og tilgive.
Mener du det?
Du havde ret.
Jeg kunne ikke give slip på vores søn, så jeg holdt fast i dig.
Vi skal begynde forfra.
Os begge to.
Godt nytår, Bill.
Godt nytår, Nora.
-Kan du holde varmen? -Ja.
Sig til, hvis du vil have et tæppe.
-Okay. -Godnat.
Fru Stanton?
Min mor ventede altid, til jeg havde bedt aftenbøn.
Skal jeg blive her?
Godt.
Du begynder.
Kære Gud, velsign Cody og pas på ham.
Lad ham vide, at du elsker ham og altid vil passe på ham.
Og velsign min mor og far, som nu er engle i himlen,
og gør Becky rask. Amen.
-Amen. -Hov, det havde jeg nær glemt.
Velsign fru Stanton,
og sig til mor, at hun ikke skal være bange,
for nu er der en, der passer på mig.
Amen. Igen.
Godnat.
Skal vi komme i gang?
-Kommer Rosemary ikke? -Hun bad os gå i gang.
Hun har været travlt optaget.
Jeg synes, der er noget, der ikke stemmer.
Hr. Ward spurgte efter hr. LeVeaux.
Det bliver interessant.
Vi skal i gang med det væsentlige.
Vi er blevet oversvømmet med ting til mindeæsken.
Her har vi bystyrets erklæring,
som ændrer byens navn til Hope Valley.
En bibel fra vores nye kirke.
Et skolefoto af børnene.
En opskrift fra fru Jackson på klapperslange og levertærte.
Den kan vi vist roligt lade forputte sig.
Richard Mannings mundharmonika, men skal den med?
-Har du hørt ham spille? -Ja.
Det er nok meget godt, at den bliver begravet.
Frk. LeVeaux har afleveret en kopi af sit Founder's Day-manuskript,
en plakat for sin optræden,
sin indspilning af "Let Me Call You, Sweetheart"
og samtlige sine klummer med gode råd.
Og sin kimono fra Mikadoen.
Vi bør måske begrænse, hvor meget man må indlevere.
Så må du fortælle hende det.
Jeg var ærligt talt skeptisk over for det her nytårshalløj,
men vi har brug for det.
Nytårsaften kan være meget ensom.
Ikke i år.
Ingen skal være alene.
Det er det særlige ved Hope Valley.
Skål på gamle venner og det nye år.
-Hørt. -Hørt.
-Så spiser vi middag sammen? -Jeg glæder mig.
Godt.
Det er godt at se, at du bekymrer dig for Nora.
Nogen skal jo.
Du har før svigtet hende.
Undskyld, men mener du, at du
bør bekymre dig om hende efter din behandling af hende?
Rolig nu, Henry.
Har du tænkt over, hvorfor det beredne politi vidste, du var her
og arbejdede på en sag, som var afsluttet?
Det må virkelig irritere dig, at jeg er blevet renset for alle anklager.
Houston har indflydelsesrige venner, Bill.
Hav en pistol liggende under hovedpuden.
Eller undlad helt at sove.
Så, Rip.
Se, hvad jeg har lavet til dig.
Grydesteg.
Den er rigtig lækker. Jeg har selv lavet den.
Se.
Mums!
Hvad skal jeg stille op med dig?
Lad mig.
Rip, gamle dreng, det er på tide, at vi tager os en alvorlig snak.
Jeg ved, at det er svært.
Hidtil har vi været alene.
To ungkarle med faste vaner: at grine, kradse
og gå rundt i underbukser.
Men nu er det snart nytår.
Vi er nok ikke alene så meget længere.
Så du skal være mere venlig over for frk. Thatcher.
Hun kan ikke apportere som dig eller jage egern.
Men hun dufter godt.
Hun betyder meget for mig,
så hun skal også betyde meget for dig.
Det var godt.
-Det er alt for meget! -Sludder. Sid ned.
Det ha jeg ikke oplevet længe.
Du bør altid behandles sådan her.
Du har altid været en gentleman.
Der er folk her i byen,
som ikke er enige i det udsagn.
De kender dig ikke.
Apropos gamle dage,
så tænkte jeg på,
om vores forhold kan blive, som det engang var.
Det er jo nytår.
Jeg har slået op med Bill.
Det var da interessant.
Det skulle gøres, men jeg havde brug for tid.
Det er ikke, fordi jeg vil holde dig hen.
Det tror jeg heller ikke.
Du skal bare vide, at jeg er her
uanset hvad.
-Tak for kampen. -Dr. Burns!
Becky har høj feber.
-Har hun været oppe? -Nej. Det er helt nyt.
Kom med.
Så. Det skal nok gå. Det skal nok gå.
-Har hun det bedre? -Nej.
Tag det her. Tag det.
Vi skal have has på feberen.
Jeg skal bruge kolde omslag og is, hvis I kan finde noget.
Den pludselige feber betyder, at infektionen skyldes en parasit.
Gid jeg havde opdaget det,
men jeg troede, at det var influenza.
Det var umuligt.
Jeg har givet hende kinin.
Nu må vi bare vente og se.
Laura, hvad er der?
Jeg kan ikke tegne nytårets ånd.
Jo, du kan.
Tænk på, hvad nytåret betyder for dig.
Min far siger, at hvert år er ens.
Det er det samme.
Intet forandres.
Jo, hvis man ønsker det.
Hvad ønsker du, skal blive anderledes i det nye år?
At vi er lykkelige.
Så skal du tegne det.
-Elizabeth. Hvordan har Laura det? -Jeg ved det ikke.
Da hendes mor døde, lukkede hendes far al glæde ude.
De arbejder kun.
Du har en evne til at kunne ændre folks måde at se ting på.
Den forandring kommer fra dem selv.
Elizabeth. Så fandt jeg dig.
-Goddag, Rosemary. -Jack.
Vi skal tale sammen.
Okay,
men hvis det handler om nytåret, så øver børnene.
Perfekt! Jeg vil godt gennemgå programmet.
Det skal peppes lidt op og finpudses.
Det skal jeg nok klare.
Er du sikker? Jeg har nogle idéer.
-Konfetti... -Rosemary, jeg har styr på det.
-Men jeg... -Nej. Der er styr på det.
Bill!
-Har du tid? -Ja. Hvad er der?
Hvorfor frøs du mig ud?
Jeg er ikke helt med.
Jo, du er.
Hvorfor røbede du ikke Houston?
Det er uvigtigt.
Ikke for mig.
Jeg vidste det, men kunne ikke bevise det.
-Du skulle have sagt det. -Det var for farligt.
Bill, det er mit arbejde.
Din mor skulle ikke også miste dig.
-Det er ikke din afgørelse. -Nej.
Du gjorde, som jeg ville have gjort.
Det var flot.
Hr. Campbell! Goddag.
Undskyld, hvis jeg sagde noget forkert forleden dag.
Du behøver ikke undskylde.
Du skal vide, at din datter har brug for dig.
Hun savner sin mor.
Det ved jeg.
Men I har hinanden.
Du kan ikke forstå det.
Nej, det gør jeg ikke.
Men jeg tror, Laura ikke tør være lykkelig.
Hun har brug for at være et barn.
Det må du ikke lade hendes mors død forhindre.
Pastor Hogan?
Hej, Cody. Hvad vil du?
Fru Stanton gav mig lov til at lege udenfor,
men jeg vil snakke med dig.
Okay. Om hvad?
Min søster.
Hun lovede at komme og se mig optræde i aften,
men hun er meget syg.
Det er jeg ked af at høre.
Vil du bede for hende? Jeg tror nemlig, jeg gør det forkert.
Det tror jeg ikke, du gør.
Du er præst, så Gud lytter måske mere til dig.
Gud lytter lige meget til os begge to.
Da min mor og far døde,
sagde præsten, at Gud havde brug for dem i himlen,
men nu har jeg kun Becky.
Jeg har da mere brug for hende end Gud, ikke?
Hør her.
Vi gør det sammen.
Sæt dig ned.
To stemmer er bedre end en.
Ja.
Jeg beder meget intenst.
Også jeg.
Jeg ved ikke, om han lyttede, men jeg prøvede.
Da min far døde, lod min mor, som om intet var hændt.
Hun smilede og lavede aftensmad til alle.
Jeg så hende ikke græde den aften.
Det må have været hårdt.
Børn skal have lov at sørge.
De skal også vide, at livet går videre.
Jeg kan huske,
at jeg havde det skidt med at være glad.
Jeg troede ikke, det var i orden at være glad.
Ligesom Laura.
Når jeg ser hende og hendes far, forstår jeg dem godt.
Det vækker mange minder hos mig.
Det er klart.
Undskyld.
-Jeg vil ikke bebyrde dig. -Jack.
Vi skal kunne dele vores minder med hinanden.
Gode og dårlige.
Lad os nu bare skabe nye minder sammen.
Velkommen, alle sammen, til den første af vores mange nytårsarrangementer.
Senere i dag planter vi et træ,
i aften optræder børnene,
og klokken 24 skyder vi fyrværkeri af
og forsegler mindeæsken, som skal gemmes i 100 år.
Borgmester Gowen,
vil du annoncere vinderen af tegnekonkurrencen?
Dommerne voterede længe,
fordi I alle gjorde det fremragende,
men vinderen er "Solopgang over Hope Valley."
Det er min!
Den kom fra hjertet, hvad?
Mor er solopgangen.
Vi skal være lykkelige.
Ja.
-Lee? -Ja.
Vi skal gøre forfriskningerne klar.
Slap nu af. Vi har god tid.
Nej. Hr. Ward skal se, at alt er perfekt.
Ikke alt behøver være perfekt.
Så er fyrværkeriet klar.
Er der andet?
-Faktisk så... -Hickam, du har gjort nok. Tak.
Du skal ikke udnytte ham.
Han render i hælene på dig.
Pjat. Jeg udnytter ikke nogen!
Nej?
Du har så travlt med det ydre,
at jeg ikke ved, om du bekymrer dig om sandt og falsk.
Lee Coulter, tag det i dig igen.
Nej.
Det vil jeg ikke.
Sommetider, Rosemary, er livet mere end bare ydre former.
Men du er så optaget af fremtræden,
at du glemmer det, der betyder noget.
-Det er ikke sandt. -Sandheden?
Den betyder altså noget?
-Ja, selvfølgelig. -Godt.
Vis mig det.
Tak. Tak.
Ja.
Hr. Ward, der er noget, jeg må tilstå.
Jeg har ikke været helt...
...sanddru.
-Angående hvad? -Der er sket en misforståelse.
Jeg bøjede en af konkurrencens mindre væsentlige regler.
Jeg er ikke...
Jeg er teknisk set ikke...
Jeg har ikke...
Hvad?
En mand.
Nu har jeg sagt det.
-Jeg har ikke en mand. -Har du ikke?
Du ville fortælle om, hvordan en familie ved grænsen fejrer nytår.
Sandheden er,
at jeg har en familie,
men familier findes i mange former.
Indbyggerne i Hope Valley er min familie.
Der findes ikke en bedre familie end den, jeg har lige her.
Tror du ikke, jeg vidste det?
Hvorfor sagde du ikke noget?
Jeg ville se, hvad du fandt på.
Jeg formoder, at du dropper historien om Hope Valley.
Nej, for pokker!
Den her historie er større end "En grænsefamilies nytår."
Det her er en by, hvor man viser interesse for hinanden året rundt.
Den vinkel vil mine læsere labbe i sig.
Betyder det, at du deltager i aften?
Det kan du tro.
Der kan du se.
ABIGAILS CAFÉ
Går det bedre?
Feberen er væk, men hendes puls er svag.
-Sig til, hvis der er nyt. -Ja.
Hvor er Cody?
Han siger godnat til hende.
Han ville ikke forlade hende, men jeg mindede ham om,
at hun vil have, han deltager.
Vi du tage ham med? Jeg bliver her.
Er du sikker?
Jeg vil være hos hende.
Becky?
Jeg ved ikke, om du kan gøre mig,
men pastor Hogan og jeg bad Gud om, at du får det bedre,
så du skal gøre dit bedste.
Jeg ville ønske, du kunne komme med.
Det er ikke det samme uden dig, men du vil have, jeg deltager,
så det gør jeg.
Jeg elsker dig.
Du er verdens bedste søster.
Jeg troede, du var rejst.
Jeg sagde det jo. Her er dejligt, Matt.
Jeg hedder Frank.
Pastor Hogan.
Abigail bliver hjemme sammen med Becky i aften.
Okay. Jeg går derhen.
Nej, hun sagde, at du skal feste.
Jeg ville også hjælpe, men måtte ikke.
-Vi ses derhenne. -Ja. Vi ses derhenne.
Abigail fra caféen?
-Er hun din kæreste? -Nej.
Clara!
Hr. Yost tilbød mig jobbet.
Tillykke.
Du bliver her ikke.
Der tager du fejl.
Nu hører du efter.
Du skal være væk i morgen tidlig. Er du med?
Eller også hvad, pastor?
Du ved, hvad jeg kan gøre.
Undskyld.
Hedder du Jesse Flynn?
Ja.
Det her blev afleveret til dig.
DUSØR: 500 DOLLAR MATT LANDRY
Jeg er nytår.
Jeg værdsætter fortiden og drømmer om fremtiden.
Jeg er nytår.
Jeg er et tomt lærred.
Jeg er nytår.
Jeg er løftet om skønhed, håb og Guds nåde.
Becky!
Kininen har fået bugt med infektionen.
Men hun skal med til Union City for at blive behandlet.
I hvor lang tid?
Vi må vente og se.
-Hvornår? -Hvis vejret holder,
rejser vi i morgen.
Allerede?
Jo før, jo bedre.
Men det vil tage nogen tid.
Fru Stanton, kan Cody bo hos dig, indtil jeg får det bedre?
Hos mig?
Så ved jeg, at han er i gode hænder.
Jeg vil være hos dig.
-Det kan du ikke. -Hvorfor?
Hun er ikke voksen.
Myndighederne skal udpege en værge.
Jeg beder dig.
Han bliver ikke til besvær.
Jeg sværger.
Jeg gør, som du siger.
Det kan jeg da ikke sige nej til.
Godt, folkens! Det er næsten midnat! Nu skyder vi fyrværkeri af!
Ti!
Ni!
Otte!
Syv!
Seks!
Fem!
Fire!
Tre!
To!
En!
Godt nytår!
Kan nytårsaften blive bedre?
Måske lidt.
Hvordan?
Sådan her.
Og således gik et nyt år, og et nyt år begynder.
Et år for familie,
sandhed,
uventede velsignelser
og kærlighed.
Oversat af: Jens Kristiansen