‏בפרקים הקודמים:
‏חשבתי שנצא לרכיבה אחרי הלימודים.
‏היה לך אורח. ‏-סירבתי להצעה שלו, ג'ק.
‏תמיד היית אדיב אליי מאוד. ‏-וגם תמיד אהיה, נורה.
‏אני יכולה לשקול את תשומת הלב ‏הרומנטית שלך בחיוב.
‏יוסטון הוא המושחת, לא אני. ‏-כמעט מתת.
‏לא תמיד פעלתי בצד הנכון של החוק.
‏מה שמך? ‏-קודי.
‏מה הם עושים פה? ‏-אנחנו רק רוצים לעזור.
‏את חושבת שקודי יוכל לגור אצלך עד שאחלים?
‏איך אוכל לסרב לזה?
‏טוב, לאן אנחנו הולכים? ‏-זו הפתעה.
‏איזו מין הפתעה? ‏-טובה.
‏מה דעתך? ‏-על הבית הקודם של אביגייל?
‏אני שוקלת לשכור אותו.
‏ג'ו קרדוק גר שם, לא? ‏-הוא מצא עבודה חדשה בקייפ פולרטון.
‏ועכשיו, כשקלרה פה, ‏אביגייל צריכה יותר מקום בבית.
‏אבל הסיבה האמיתית היא...
‏שהגיע הזמן שאכה פה שורש. ‏הופ ואלי היא הבית שלי.
‏וזה המקום שאני אוהבת. ‏-והאנשים שאת אוהבת, נכון?
‏אפשר להגיד.
‏סליחה על ההפרעה. אני זקוקה לחוות דעתך. ‏-בטח.
‏ירוקה או כחולה? ‏-את מנסה להרשים מישהו?
‏לא, אבל אעבוד עם אביגייל ‏בבית הקפה מחר.
‏מישהו ראה את כפפת כדור הבסיס שלי?
‏בדקת בחדר שלך? ‏-היא הייתה פה לפני ארוחת הערב.
‏נו? מה דעתך?
‏הירוקה, היא מבליטה את העיניים שלך. ‏-תודה.
‏טוב, קודי, בוא ניתן לאליזבת פרטיות.
‏יש לה עבודה רבה לעשות. ‏-ראית את כפפת כדור הבסיס שלי?
‏אין לך שיעורי בית? ‏-הוא יגיע לזה.
‏קדימה, בוא נחפש למעלה. הוא רוצה להתאמן ‏כדי להשתוות לרמה של הילדים האחרים.
‏העיקר שהוא יתכונן למבחן בחשבון.
‏הוא יתכונן.
‏הנה היא, המורה המסורה שלנו, ‏שעובדת לתוך הלילה.
‏מרקו פולו? חדוות התגלית
‏של השטח החדש והבלתי מוכר,
‏מסעו האפי של החוקר אל תוך הלא נודע.
‏המסתורין... ‏-רוזמרי.
‏סליחה. קיוויתי שתוכלי לעזור לי במשהו.
‏את יודעת, זה לא זמן טוב. ‏-זה לא יארך זמן רב.
‏תהיתי אם תוכלי לתת לי כמה ציטוטים קלאסיים
‏בנושא אהבה ודחייה, לטור הייעוץ שלי.
‏משהו בסגנון קולרידג' או וורדסוורת.
‏אני לא זוכרת את הקלאסיקות היטב, ‏ואת טובה כל כך
‏בכל מה שקשור במשוררים העתיקים האלה. ‏-צר לי, רוזי. לאליזבת יש תוכניות.
‏באמת?
‏נכון. כמעט שכחתי.
‏אני מצטערת. אולי בפעם אחרת? ‏-כמובן.
‏אילו תוכניות? ‏-תוכניות אישיות.
‏- המשטרה הרכובה, סניף אזור צפון מערב -
‏זה בדיוק מה שהייתי צריכה.
‏ערב בכלא? ‏-ערב איתך.
‏טוב, זו לא בדיוק ארוחת ערב במלון "ריץ".
‏החברה היא מה שחשוב.
‏סליחה על ההפרעה.
‏זה בסדר.
‏אתה יכול להשאיל לי משחת נעליים? ‏-כן.
‏גם אתה מתראה עם מישהי? ‏-לא בדיוק.
‏אני אפגש עם סוכני "פינקרטון" בבוקר.
‏חשבתי שרק תצא לחופשה מהמשטרה הרכובה.
‏אין סיבה שלא אשמע מה יש להם להגיד.
‏הלחמניות האלה נראות נהדר. ‏-אתה רוצה כמה?
‏זה נחמד מאוד מצדך, אליזבת. תודה. ג'ק.
‏לחיי ערב רומנטי יחד.
‏ביום מן הימים.
‏גברת תאצ'ר?
‏למה לורה קיבלה 100 ואני קיבלתי 70?
‏מהו הכלל הראשון בכתיבת חיבורים?
‏צריך לחלק את הטיעונים לפסקאות,
‏ובחיבור שלך הייתה רק פסקה אחת ארוכה.
‏קודי. איחרת ב-20 דקות.
‏גברת סטנטון אמרה שאני יכול ‏להתאמן במסירות לפני הלימודים.
‏לפני הלימודים. ‏אתה עדיין צריך להגיע לפני הצלצול.
‏היא אמרה שזה יהיה בסדר. ‏-ובכן, נראה לי שלא הבנת אותה נכונה.
‏טוב, מי יכול לספר לי על מסעות מרקו פולו?
‏גברת תאצ'ר! ‏-אני יכול!
‏- בית הקפה של אביגייל פתוח -
‏מה שקרה לסיילס ממש נורא. זה מחליא אותי.
‏אני לא מאמינה שהוא איננו. ‏-מה קרה?
‏סיילס רמזי נהרג בעת שוד.
‏הו, לא. דוטי המסכנה.
‏היא תחזור הביתה מההלוויה היום.
‏תפסו את האנשים שעשו את זה? ‏-לא. עדיין לא.
‏אבל אני בטוח שיתפסו אותם. גבירותיי.
‏אני מקווה שדוטי יודעת שנתמוך בה.
‏איש לא צריך לעבור דבר כזה לבדו.
‏שמתי את הארגז האחרון במזווה. ‏אפשר לעזור לך בעוד משהו,
‏גברת סטנטון? ‏-קשה לי לחשוב על משהו.
‏הכיור שלך דולף, את יודעת. ‏אני יכול להעיף מבט אחרי העבודה.
‏אתה בטוח שיהיה לך זמן? ‏-זה יארך רק כמה דקות.
‏השמלה הזו מתאימה לעיניים שלך. ‏-תודה.
‏ציפיתי ליותר לקוחות. ‏-סלחו לי.
‏עומס ארוחת הבוקר מסתיים ‏לפני המשמרת הראשונה במנסרה.
‏אפשר לראות תפריט? ‏-אנחנו לא מדפיסים תפריטים.
‏אין תפריטים. אין לקוחות.
‏מה הריח הזה? ‏-לחמניות החובצה שלי.
‏ואם הן אינן לטעמך, ‏מגישים שעועית וקפה במסבאה.
‏מר האמפריז לא בא לאכול. ‏-אם כך, למה הוא שואל כל כך הרבה שאלות?
‏קיבלת את מה שרצית סוף סוף.
‏אני מוכר את חלקי בבית הקפה.
‏הוא יהיה השותף החדש שלך.
‏אם נוכל לעשות משהו... ‏-אתן אדיבות מאוד.
‏כל דבר שהוא. ‏-אני אהיה בסדר.
‏גברת רמזי. אני מצטער מאוד. ‏אפשר לעזור לך בנשיאת המזוודות?
‏אני אעריך את זה, תודה.
‏לא הכרתי את בעלך היטב, ‏אבל הבנתי שהוא היה אדם טוב.
‏אני לא רוצה לדבר סרה במתים,
‏אבל נראה לי ששנינו יודעים ‏שבעלי לא היה קדוש.
‏למרות זאת, הוא לא היה צריך למות ככה.
‏יצרתי קשר עם המשרד האזורי. הם מינו בלש,
‏אבל אבדוק את העניין בעצמי. ‏-תודה.
‏אבל אתה לא בחופשה? ‏-כן, אבל זו אינה חקירה רגילה.
‏קדוש או לא, מגיע לסיילס צדק, ‏וגם לך, לצורך העניין.
‏טוב, זו משימה לא פשוטה.
‏בניתי כנסייה, ‏אני די בטוח שאוכל להתמודד עם בית.
‏כן, אבל לא מדובר פה בסתם בית רגיל.
‏איפה אתה מתכנן לבנות אותו בדיוק?
‏אתה מכיר את החלקה של קלם בסר, ‏בדרך לג'יימסון?
‏כן, הנוף משם יפה. ‏-כן, הטוב ביותר בעמק.
‏ובכן, כמה?
‏מה, לעצים שתצטרך לבניית הבית?
‏כן.
‏תן לי לנסח הצעת מחיר ואחזור אליך.
‏לי! ‏-זה נהדר. תודה.
‏לא, לא, לא. תישאר. תישאר. ‏-הנה אתה.
‏ג'ק. ‏-שלום.
‏אני לא רוצה להפריע, ‏אבל יש לי עדכון זריז בשבילך.
‏זה יארך רק רגע. ‏-מה?
‏ראשית, ביקשתי מהצוות ‏לפנות מקום למלאי החדש.
‏שנית, שכנעתי את האחים הדסון ‏לטאטא מתחת ל...
‏דבר הגדול הזה, עם המסור.
‏מסור הראש? ‏-כן! מסור הראש. שם טיפשי. שלישית,
‏גברת וייס הסכימה באדיבותה ‏להגיש כיבוד אחר הצהריים.
‏אתה תמיד אומר שצוות מרוצה הוא צוות פורה.
‏ואנחנו רוצים צוות מרוצה, לא? ‏-כן. כן, אנחנו רוצים.
‏רוזמרי החליטה לעזור במנסרה לזמן מה. ‏נכון שזה נהדר?
‏נהדר. ‏-כן.
‏חשבתי שאת עסוקה בכתיבת טור הייעוץ.
‏נכון, אבל לי עסוק מאוד פה במנסרה, ‏הוא עובד כמו כלב.
‏זה המעט שיכולתי לעשות. ‏-היא יכולה לעשות פחות.
‏טוב, אם תצטרך אותי, אהיה במכולת. ‏אני הולכת לקנות כמה דברים.
‏אתה תמות על מה שאני עושה במשרד שלך.
‏בסדר! רגע! מה את עושה במשרד שלי?
‏מה היא עושה במשרד שלי? ‏-אני לא יודע, אבל בהצלחה בזה.
‏תודה, לי.
‏את הולכת לבקר את דוטי? ‏-חשבתי להביא לה עוגת לימון.
‏זה המעט שאני יכולה לעשות. ‏-יפריע לך אם אצטרף אלייך?
‏זה לא יפריע לי בכלל.
‏תבקש מנד יוסט להזמין את הבד ‏שדיברנו עליו, אריג הקטיפה, באדום.
‏או בעצם בורדו, אם יש להם.
‏אני צריכה כ-20 מטר. בעצם, 30.
‏כן, 30 צריכים להספיק. ‏-מר קולטר מסכים לזה?
‏כמובן.
‏שלום.
‏לאן הוא הולך? ‏-הוא עוזר לי לעצב את המשרד.
‏אני חושב שהוא מעוצב די והותר כפי שהוא.
‏לי! לא, זו רק ההתחלה. תדמיין את זה.
‏כיסא ושולחן מהגוני מוגבה, ‏וילונות עבים משני הצדדים.
‏שלוש מנורות שמאירות עליך מלמעלה.
‏זה יהיה משרד שראוי למלך.
‏ולמה אני צריך שולחן מוגבה בדיוק?
‏אתה הבוס! מי שאוחז במושכות, המנהיג האמיץ.
‏השולחן הוא הבמה שלך, ואתה נשמע סמכותי
‏כשאתה מסתכל על אנשים מלמעלה. ‏-אני אוהב את המשרד שלי כפי שהוא.
‏אני רק מנסה להפיח חיים חדשים ‏בחדרון הישן והטחוב הזה,
‏דבר שהוא זקוק לו נואשות.
‏איפה המפה שלי? ‏-איזו מפה?
‏מה זאת אומרת, "איזו מפה"? המפה שלי. ‏המפה הגדולה שהייתה תלויה על הקיר הזה.
‏הדבר הישן והבלוי הזה? זרקתי אותה לזבל.
‏מה עשית? ‏-אל תדאג.
‏הזמנתי לך מפה חדשה ממכון המיפוי. ‏אתה תמות עליה. היא צבעונית.
‏רוזמרי, כתבתי על המפה הזו ‏את כל זמני הקציר שלי.
‏אני בטוחה שהם כתובים במקום נוסף.
‏ולפני שאשכח, שחררתי ‏את גלן באטרפילד הביתה עד סוף היום.
‏רגע, רגע.
‏מה זאת אומרת, שחררת אותו הביתה?
‏מובן שאמרתי לו שזה היה הרעיון שלך. ‏אתה הבוס.
‏אני תוהה בנוגע לזה לפעמים.
‏הוא ואשתו נקלעו למריבה איומה.
‏היא סיפרה לי על זה במכתב שכתבה לטור שלי.
‏היא שפכה את הלב בפניי, המסכנה.
‏הם צריכים את אחר הצהריים כדי להתפייס. ‏אתה רוצה פועלים שמחים, לא?
‏כן, אני רוצה פועלים שמחים, ‏אבל אם הם לא פה,
‏הם לא באמת פועלים, נכון?
‏אתה מצחיק! אני צריכה ללכת, ‏יש לי המון מה לעשות.
‏אבל אחזור אחר כך עם אביזרי עיצוב.
‏הם מוסיפים נגיעת סיום נהדרת.
‏מה קרה עכשיו?
‏טוב, צריך להגיש ארוחת צהריים ‏בבית הקפה בקרוב. אני צריכה לחזור.
‏נראה לי שאת צריכה חופשה.
‏אני צריכה לעבוד.
‏אפילו אלוהים יצא להפסקה ביום השביעי.
‏הוא הרוויח אותה ביושר. ‏-וגם את. יש לי רעיון.
‏אולי אבוא אחרי ארוחת הערב ‏ונלך לטיול מסביב לאגם?
‏רק חצי שעה. ‏כך תהיה לנו הזדמנות להשלים פערים.
‏לא נדרשת חצי שעה להקיף את האגם.
‏נלך לאט.
‏ובכן, אבי, מה קורה בינך לבין גברת אביגייל?
‏זה לא עניינך. ‏-יש לה כסף?
‏מה אתה רוצה, ג'סי? ‏-הכנופיה התאחדה שוב.
‏אנחנו מתכננים שוד. נצטרך אותך.
‏אתה מומחה אבק השרפה הטוב ביותר בסביבה. ‏-אני לא מעוניין.
‏בחייך, מאט. תרוויח כל כך הרבה כסף,
‏שלא תצטרך להמשיך ‏בהעמדת הפנים הזו עוד זמן רב.
‏תוכל ללכת לאן שתרצה ולעשות מה שתרצה.
‏טוב לי לגור פה ‏ולעשות את מה שאני עושה עכשיו.
‏יופי. כשזה ייגמר, תחזור לכאן, ‏תתחתן, תביא תשעה ילדים לעולם.
‏אתה לא מקשיב. פרשתי.
‏לא פורשים לעולם.
‏אתה לא רוצה לאכזב את ג'ייק גריסון, נכון?
‏זה איום? ‏-אני רק אומר שאנשים נפגעים לפעמים.
‏אני רוצה להתנצל על ארוחת הערב בכלא.
‏העיקר הכוונה. ‏-אני יודע.
‏אבל אני רוצה לפצות אותך. ‏-איך?
‏נשנוש באורווה? ‏-ג'ק!
‏יש לי רעיון טוב יותר למקום שבו ‏נוכל לאכול ארוחת ערב מתי שרק נרצה.
‏כן, אצל אביגייל.
‏לא. אצל אליזבת.
‏הבית הישן? ‏-החל מהבוקר, הוא שלי.
‏חסכתי כסף ממשכורת ההוראה שלי
‏כשגרתי אצל אביגייל, ושכר הדירה פה ‏אינו גבוה במיוחד, ולכן חשבתי, למה לא?
‏חוץ מזה, עכשיו כשקודי וקלרה פה, ‏אביגייל צריכה מקום בבית.
‏ועכשיו כשיש לי שקט ושלווה סוף סוף, ‏אוכל לחזור לכתוב.
‏ג'ו קרדוק הזקן לא תחזק את הבית
‏כפי שאביגייל תחזקה אותו, ‏אבל הוא יהיה בית יפה יום אחד.
‏עם הידית הרופפת והכול. ‏-אבל היא הידית הרופפת שלי.
‏קלרה. מאפי האוכמניות שלי מוכנים?
‏אני יודעת שהקדמתי, אבל הבטחתי להגיש תה
‏במנסרה בעוד שעה. ‏-אלך להביא לך אותם.
‏קייב ג'אנקשן? שמעתי על זה.
‏שם שדדו את הכרכרה ובעלה של דוטי נהרג.
‏איזה אסון נורא. אתה חוקר את המקרה?
‏אולי ואולי לא. ‏אפשר לסמוך עלייך בזה, רוזמרי?
‏אני מבטיחה לך.
‏לא אגיד מילה לאיש. ‏-תבורכי.
‏אביגייל. ‏-ביל.
‏את יודעת שהכיור דולף?
‏כן. ‏-תצטרכי לתקן אותו.
‏באופן מידי. יש לי רשימת שיפורים.
‏אצפה ממך לכסות חצי מהעלויות.
‏התנור בסדר גמור.
‏זה רק עניין של זמן ‏עד שהדבר העתיק הזה יפסיק לפעול.
‏וכשזה יקרה, אקנה תנור חדש.
‏את תקני תנור עכשיו.
‏לפני שתסגור את העסקה עם מר האמפריז,
‏אני רוצה להגיש הצעה נגדית.
‏כבר אמרת לי שאין לך די כסף ‏כדי לקנות את החלק שלי.
‏אין לי.
‏אבל אולי נוכל לחשוב על סידור כל שהוא,
‏משהו שאתה תרוויח ממנו.
‏אני מקשיב.
‏אני יכולה לשלם תשלומים חודשיים, עם ריבית,
‏עד שהחלק שלך יכוסה. זה יותר מהוגן.
‏אני איש עסקים, גברת סטנטון.
‏למרבה הצער, את לא סיכון מתקבל על הדעת.
‏אני יכול לקנות לכה במכולת,
‏אם את רוצה להתחיל לחדש את הרצפות הערב.
‏תודה, אבל אני רוצה לבצע את התיקונים בעצמי.
‏תני לי לעזור לך ‏להעביר את החפצים שלך לפחות.
‏אקבל את ההצעה הזו.
‏תודה.
‏אליזבת. ‏-שלום.
‏דיברתי עם קודי עכשיו, ‏והוא אמר שעיכבת אותו אחרי השיעור.
‏לא רציתי לעשות זאת, אבל הוא איחר שוב, ‏בפעם השלישית השבוע.
‏הוא מתאמן בכדור בסיס לפני הלימודים. ‏הוא רק רוצה להשתלב.
‏הוא בכל זאת צריך להגיע בזמן. ‏-טוב, ילדים הם ילדים.
‏הם בכל זאת צריכים להגיע לבית הספר בזמן.
‏זו הסתגלות גדולה בשבילו.
‏אביגייל, לא רק הנוכחות שלו היא העניין.
‏הוא לא מקשיב והוא לא מגיש שיעורי בית.
‏קשה לו לחזור לבית הספר
‏אחרי כל מה שעבר עליו. ‏-הוא צריך להשתדל קצת יותר.
‏את חושבת שאני רכה מדי כלפיו.
‏אני חושבת שאת מגוננת מדי, ואני מבינה למה.
‏אני פשוט לא חושבת שזה עוזר לו.
‏טוב, תודה על חוות דעתך.
‏אביגייל, כולנו רוצים בטובתו של קודי, ‏ואת עושה כל שביכולתך.
‏אני רק מנסה לעזור.
‏אני יודעת.
‏לא שאני מופתע מכך שהיא עברה לגור לבד,
‏פשוט לא חשבתי שזה יקרה מהר כל כך.
‏ואתה לא בטוח מה דעתך על זה?
‏תקשיב, מוצא חן בעיניי ‏שהיא אישה עצמאית, אבל...
‏אין לזה קשר לבית שאתה רוצה לבנות, נכון?
‏אולי. ‏-תקשיב, אני הייתי רואה בזה סימן חיובי.
‏זה אומר שהיא מכה שורש כאן, בהופ ואלי,
‏שהיא מתנתקת מהמילטון.
‏אם כך, זה סימן חיובי מאוד. ‏-נכון מאוד.
‏נשים אוהבות להפוך בית לשלהן. ‏זה נקרא לקנן.
‏לקנן? ‏-לקנן.
‏אתה יודע, היום, ‏אליזבת עוברת לבית משלה, ובהמשך,
‏אולי היא תעבור לבית שלך.
‏פשוט תתאזר בסבלנות, ‏ותקנה לה מתנת חנוכת בית יפה.
‏בסדר.
‏נו, מה דעתך?
‏לקנן.
‏הרכוש הגשמי שלי.
‏מי שמעוניין בנסיעה נעימה ‏צריך לנסוע עם מטען קל.
‏לפחות יש לי שולחן כתיבה.
‏חסר פה משהו.
‏מה זה? ‏-זו מתנת חנוכת בית.
‏זה מקרר? אני צריכה מקרר.
‏תפתחי את זה וזהו.
‏ג'ק. זה משגע.
‏אני רק צריך לתת לך פרחים עכשיו.
‏זה מושלם כפי שזה. ‏-בדיוק כמוך.
‏חשבתי על מה שאמרת, על לעבור לגור פה.
‏ו...?
‏אצטרך לחזור הביתה לזמן מה, ‏כדי לסיים כמה דברים.
‏קחי כמה זמן שתצטרכי.
‏אם הכול יסתדר, אחזור בעוד חודש בערך.
‏אני אהיה פה.
‏הנרי, יש משהו שמטריד אותי.
‏זה קשור לביל? ‏-לא. חתמנו על מסמכי הגירושין,
‏זה נגמר. אבל אם אני רוצה ‏להפוך את הופ ואלי לביתי,
‏אני צריכה להתנצל בפני אביגייל סטנטון. ‏-זה לא היה באשמתך.
‏זה גם לא היה באשמתה.
‏פרנק? חשבתי שקבענו ללכת לטיול.
‏התוכנית השתנתה.
‏אולי מחר? ‏-לא, אי אפשר מחר.
‏ביום ראשון? ‏-ביום ראשון לא יסתדר.
‏פרנק, אני מבולבלת. ‏אמרת שאתה רוצה להשלים פערים.
‏זה יצטרך לחכות. ‏-טוב...
‏סליחה שהטרדתי אותך.
‏במסגרת העבודה שלנו במדעים ‏נשתול שעועית בפחית
‏ונלמד על פוטוסינתזה.
‏כיוון שזו עבודה קבוצתית, ‏אני רוצה שתבחרו כולכם בני זוג.
‏קדימה, תבחרו בני זוג. אמילי?
‏את מוכנה לחלק את השעועית, בבקשה? תודה.
‏גברת תאצ'ר? אין לי בן זוג.
‏אתה יכול לעבוד עם מיילס ועם רוברט.
‏לכולם יש חברים חוץ ממני.
‏אתה חדש. ‏נדרש זמן לרכוש חברים בבית ספר חדש.
‏אני לא רוצה לעבוד עם אף אחד.
‏זו אינה עבודת רשות, קודי. ‏כולם צריכים להשתתף. קדימה.
‏מצאת משהו בקייב ג'אנקשן? ‏-לא הרבה.
‏כמה עקבות פרסות, כמה תרמילים משומשים.
‏ג'ייק גריסון והכנופיה שלו חשודים בשוד,
‏אבל אין לבלשי המטה די ראיות לביצוע מעצר.
‏הייתה לי הרגשה שגריסון עשה את זה.
‏מה? אתה מכיר אותו? ‏-רדפתי אחריו בעבר.
‏הוא הרג חבר טוב שלי בשוד בנק ‏לפני עשר שנים. קארל בנסון.
‏הוא הותיר אחריו אלמנה וילדה בת שמונה.
‏מעולם לא עצרת אותו? ‏-לא, לא היו די ראיות.
‏האיש הזה מומחה בטשטוש עקבותיו, ג'ק.
‏הוא מרכיב כנופיה כשהוא צריך אותה, ‏ומשחרר אותה כשלא.
‏הם נראו ליד אלברט הילס. ‏ייתכן שזה אומר שהם בדרכם מערבה.
‏אעזור לך בסיורים. צריך להיזהר מאוד.
‏פירוש הדבר שתדחה ‏את ההצעה של סוכנות "פינקרטון"?
‏לא, פירוש הדבר שהכנופיה של גריסון ‏לא תתקרב להופ ואלי.
‏שלום, קודי. ‏-אני שונא את בית הספר. לא אחזור לשם לעולם.
‏ספר לי מה קרה.
‏לא אוהבים אותי שם. אין לי חברים.
‏קודי, הגעת לפה רק לא מזמן. ‏אתה צריך לתת לזה זמן.
‏כשהיינו לבדנו, בקי הייתה איתי לפחות.
‏חומד, אני יודעת שאתה מתגעגע לאחותך,
‏אבל עליה להיות עם הרופאים ‏ביוניון סיטי כרגע.
‏הם עוזרים לה להחלים. ‏-אוכל לבקר אותה כשהיא תחלים?
‏מובן שתוכל.
‏אבל עד אז, יש דרכים אחרות ‏להראות למישהו שאוהבים אותו.
‏איך? ‏-אתה יכול לכתוב לה מכתב.
‏תכתוב לה את כל הדברים שהיית אומר לה
‏אם היא הייתה יושבת לידך עכשיו. ‏-תעזרי לי?
‏מובן שאעזור לך.
‏שלום. ‏-דוטי.
‏טוב לראות אותך מחוץ לבית.
‏ראש העיר כבר מעביד אותך?
‏לא, הוא אמר לי להישאר בבית עד סוף השבוע.
‏זה היה נחמד מצדו.
‏הוא לא נורא כל כך. אתה לא מכיר אותו כמוני.
‏אני מכיר אותו טוב מאוד.
‏ובכן, הוא יכול היה לפטר אותי ‏כשנגמר לו הכסף, אבל הוא לא עשה זאת.
‏תאמין לי, יש להנרי גאוון צד נוסף.
‏מי האיש שאיתו?
‏אלאן האמפריז. ‏הוא קונה את החלק של הנרי בבית הקפה.
‏לא שמעתי עליו. את יודעת עליו משהו?
‏לא הרבה. אבל...
‏יש לי הרגשה שאביגייל תתגעגע לימים ‏שבהם ראש העיר גאוון היה השותף שלה.
‏- זיכרונות -
‏יש לי מטלת כתיבה מהנה מאוד בשבילכם.
‏אני רוצה שתחשבו על זיכרון, ‏משהו מהעבר שלכם.
‏הוא יכול להיות שמח או עצוב,
‏הוא יכול להיות מצחיק או מפחיד. ‏הוא יכול להיות איזה זיכרון שרק תרצו.
‏כן, אמילי? ‏-אפשר לכתוב על קציר הסתיו?
‏אימא שלי נותנת לי לבחור את הדלעת ‏הגדולה ביותר ואנחנו מגלפים ממנה פנס.
‏זה זיכרון נפלא.
‏קודי? יש זיכרון שחביב עליך במיוחד?
‏זה טיפשי. ‏-לא נכון.
‏ובכן, אבא שלי היה אומר ‏שהיינו חיילים בבריגדה הקלה.
‏הוא צודק. זה באמת טיפשי.
‏רוברט. ‏-תחזור בך!
‏זה מספיק, ילדים.
‏תתנצלו זה בפני זה.
‏סליחה. ‏-סליחה.
‏זה הכול להיום, תלמידים.
‏אאסוף את מטלות הכתיבה שלכם ‏מחר בבוקר. הכיתה משוחררת.
‏קודי.
‏אתה לא בצרות.
‏ספר לי את שאר הסיפור, ‏על אבא שלך והבריגדה הקלה.
‏היינו רוכבים יחד על סוסים.
‏אני מקשיבה.
‏הוא היה אומר: ‏"כבדו את הסתערותם, הללו הבריגדה הקלה."
‏חשבתי על משהו. כיוון שלא הגשת ‏את העבודה על מרקו פולו,
‏אולי תרצה לכתוב על הסתערות הבריגדה הקלה?
‏מה דעתך?
‏בסדר. ‏-בסדר.
‏בשבילך. ‏-ג'סי, הם מקסימים.
‏אני שמח שהם מוצאים חן בעינייך, ‏כי האמת היא שאני רוצה לבקש ממך טובה.
‏איזו מין טובה? ‏-אני עדיין לא מתמצא באזור,
‏ותהיתי אם תוכלי להראות לי איפה האורווה.
‏לא ראיתי אותך באורווה אתמול?
‏נכון. מה באשר לנפחייה? ‏-מעבר לפינה מהאורווה.
‏מקום טוב בשבילה.
‏הם יפים. לכבוד מה הם?
‏הזמנתי את קלרה להצטרף אליי לטיול.
‏אני צריכה להישאר לעזור לאביגייל.
‏לא נראה שיש עומס.
‏את יכולה להסתדר בלעדיה? ‏-אחזור בתוך שעה. אני מבטיחה.
‏גברתי.
‏ומעל לכול, הבמה.
‏שישה מטרים, מקום רב בצדי הבמה, ‏ואפילו מסלול עם תאורה חשמלית.
‏מה? רק שישה מטרים? ‏בקושי יהיה למקבת מקום למות.
‏אבל ככל שהבמה קטנה יותר, כך את בולטת יותר.
‏נכון.
‏שיניתי את דעתי.
‏התאטרון הזה מושלם. הוא בדיוק בגודל המתאים.
‏ילדה טובה. ‏-אני לא יכולה לחכות לערב הפתיחה.
‏אקדיש לך את ההופעה הראשונה שלי.
‏ומה עשיתי שהכבוד הזה מגיע לי?
‏אתה מביא את התרבות לעיירה הקטנה שלנו.
‏תיזכר בהיסטוריה כפטרון דגול של האמנויות.
‏פטרון. רק פטרון, מה?
‏לי, אתה מגשים את החלומות שלי.
‏מעולם לא עשו למעני דבר כזה.
‏כי מעולם לא הרגישו כלפייך ‏את מה שאני מרגיש.
‏לא רואים מקומות כאלה במקום שאני בא ממנו.
‏לא נראה לי שאמרת לי מאיפה אתה.
‏מעיר קטנה במזרח.
‏יש למשפחה שלי חווה שם. אין הרבה מה לספר.
‏אם כך, באת מערבה בחיפוש אחר תהילה ועושר?
‏אני מניח ששומעים את הסיפור הזה הרבה.
‏אשאל אותך שאלה נועזת, ‏לפני שאעשה מעצמי צחוק.
‏אני צריכה לדאוג? ‏-לא, זה לא משהו כזה.
‏רק תהיתי אם יש גברים נאים ומקסימים אחרים
‏שמביאים לך פרחים לעבודה.
‏תשמח לדעת שזה היה תקדים.
‏יש לך זרוע טובה, ‏אבל אתה צריך לשפר את האחיזה.
‏רואה? נסה אתה עכשיו. יופי.
‏תודה, אדוני.
‏אם תמשיך לזרוק ככה, ‏ישימו לב אליך בתוך זמן קצר.
‏שלום!
‏את נראית משכנעת מאוד.
‏ועם זאת, הצלחתי איך שהוא ‏להגדיל את הסדק ברצפה
‏יותר מאי פעם. ‏-בלתי אפשרי.
‏הוא תמיד היה ככה. ‏אלוהים, התגעגעתי לבית הזה.
‏יש לך זיכרונות טובים רבים מפה, נכון?
‏נכון. הוא נראה אחרת. ‏-טוב, מר קרדוק לא בדיוק
‏הקפיד על מראה חיצוני, נכון?
‏עושה רושם שלא. מה עוד יש לך ברשימה?
‏מקרר, לתקן את הידית, ‏לנקות את הארובה, לסייד.
‏כן, כמעט סיימתי.
‏אולי אעזור לך אחר כך? נערוך מסיבת צביעה.
‏אני אשמח מאוד. ‏-אבוא עם קודי.
‏מה שלומו? ‏-ובכן, אמרתי לו שהוא צריך לסיים
‏לכתוב את החיבור שלו לפני שיוכל לשחק. ‏-הוא עוד יתעשת.
‏יש עוד מישהו שהייתי רוצה שיתעשת. ‏-פרנק?
‏חשבתי שמתחיל לקרות בינינו משהו, ‏אבל עכשיו, כלום.
‏את מתחילה לפתח רגשות כלפיו, נכון?
‏אולי יותר מהרצוי.
‏מופין? ‏-בבקשה.
‏היישר מהתנור. הם כל כך... ‏-טעימים!
‏כן, הם טובים. ‏-אוכמניות!
‏אני מוכרח להגיד לך את האמת, לי, ‏זה קצת יותר יקר ממה שציפיתי.
‏וזה אחרי הנחה משמעותית, כי אנחנו חברים,
‏אבל הבית שאתה מדבר עליו אינו בדיוק צריף.
‏תאמין לי, אני מבטיח לך ‏שיהיה שווה להשקיע כל פרוטה.
‏טוב. ושמעתי שהאדריכל השלים את התוכניות ‏של התאטרון החדש של רוזמרי.
‏התאטרון של הופ ואלי, אבל אל תגיד לה.
‏הבנתי. ובכן, זה נראה כמו מיזם גדול למדי,
‏בדיוק כשאתה מנסה להכפיל את גודל העסק שלך.
‏כן, טוב, אתה מכיר אותי, ‏אני אוהב מיזמים גדולים.
‏להתראות, ג'ק.
‏מכות! מכות! מכות! מכות!
‏מה קורה פה? קומו.
‏מה קורה?
‏הוא התחיל! ‏-שקרן! הוא התחיל!
‏טוב. רוברט, לך הביתה. גם אתם. לכו מפה.
‏אתה רוצה לספר לי מה קרה? ‏-הוא קרא לי יתום.
‏והרבצת לו? ‏-אתה תספר לגברת סטנטון?
‏אני צריך.
‏אבל יש לי רעיון.
‏לך הביתה, תסיים את שיעורי הבית שלך, ‏ואיש לא יצטרך לדעת על זה.
‏אתה מבטיח שלא תספר? ‏-כן, ילד, אני מבטיח.
‏קודי? אל תסתבך בקטטות יותר.
‏ובכן, אליזבת תאצ'ר, תראו אותך! ‏את נראית כשירה מאוד.
‏כשירה, אבל המומה במקצת.
‏לא היה לי מושג כמה קשה לשפץ בית.
‏התנור, הריצוף, הסיוד. ‏-חשבתי שתבקשי מג'ק לעשות את כל אלה.
‏הוא הציע, אבל אני מנסה לעשות הכול בעצמי.
‏גברים הם יצורים משונים. ‏הם אוהבים להרגיש נחוצים וחשובים.
‏אני מקבלת מכתבים בנושא הזה כל הזמן.
‏בסדר, אבל אם אתן לג'ק לעשות הכול, ‏מה אני אלמד מזה?
‏איך להגיש לו כלים ‏בזמן שהוא עושה את כל העבודה?
‏אליזבת, זה פשוט. ‏פשוט תטילי עליו מטלה אחרת.
‏כפי שאני אומרת לקוראות שלי, ‏"תעסיקי את הגבר שלך, כדי שלא ישתגע."
‏פרנק. אנחנו צריכים לדבר. ‏-אני לא יכול כרגע.
‏בסדר. אם כך, רק תקשיב.
‏אני יודעת שאתה מסתיר ממני משהו, ‏ומה שזה לא יהיה,
‏לא משנה כמה נורא זה, ‏כבר עברתי דברים גרועים מזה.
‏ואני יודעת דבר אחד בוודאות, ‏והוא שלא הייתי יכולה להסתדר לבדי.
‏אני אהיה פה ברגע שתהיה מוכן.
‏אתה לא צריך לעבור את זה לבד. ‏יש לך על מי להישען.
‏אני מקווה שתזכרי את זה כשתגיע השעה.
‏יש לך עצי הסקה לשני חורפים.
‏אני שמחה לדעת שלא יהיה לי קר.
‏טוב, יש עוד דרכים להתחמם.
‏תנור? מדורה, או אולי אפילו שמיכה?
‏זה לא בדיוק מה שחשבתי.
‏טוב, להמשיך לנחש, ‏או שאתה הולך להביא עוד עצי הסקה?
‏לא, לא, ערמתי את השאר מאחור.
‏את בטוחה שאני לא יכול ‏לעזור לך בעוד משהו?
‏האמת היא שאני רוצה לבקש ממך טובה קטנה.
‏מה שתרצי.
‏יש עכביש גדול מאחורי המיטה, למעלה.
‏אתה חושב שתוכל לתפוס אותו ‏ולהוציא אותו החוצה?
‏עכביש? ‏-אולי אפילו משפחת עכבישים.
‏שניים או אולי אפילו שלושה. ‏ואתה יודע שאני שונאת עכבישים.
‏אני יודע.
‏"תעסיקי את הגבר שלך, והוא לא ישתגע."
‏גם אני קורא את הטור של רוזמרי.
‏אתה מחפש את זה?
‏אני סתם צוחק איתך.
‏מה אתה רוצה, סאני?
‏ג'ייק ביקש ממני לקפוץ לביקור ‏ולראות מה שלומך.
‏הוא רוצה לדעת אם התקדמת בעניין מאט.
‏תגיד לג'ייק שאני עושה כמיטב יכולתי.
‏אולי תגיד לו אתה?
‏רכבת הזהב תעבור באלברט הילס ‏בקרוב מאוד. השעון מתקתק.
‏אני אטפל בזה.
‏כן, כדאי לך. הבטחת לי את מאט לנדרי.
‏אני לא אוהב שאנשים לא עומדים בהבטחות שלהם.
‏- בית הקפה של אביגייל -
‏ביל, מה אתה עושה פה? ‏-מכין ארוחת בוקר.
‏במחבתות ובביצים שלי?
‏האמת היא שהן המחבתות והביצים שלנו.
‏סליחה? ‏-אני השותף החדש שלך.
‏קניתי את החלק של גאוון בבית הקפה. ‏-מה עשית?
‏אני תמיד מחפש השקעות טובות,
‏ושמעתי שהחלק שלו למכירה, ‏ולכן קפצתי על ההזדמנות.
‏בלי לשאול אותי קודם?
‏אני לא מנסה לגרום לך בעיות, אביגייל. ‏אני פשוט משקיע חכם.
‏אני לא יודעת, זה מוגזם במקצת. ‏אני צריכה לחשוב על זה.
‏נראה לי שאני האפשרות הטובה ביותר שיש לך.
‏באמת? ‏-אני לא פה
‏כדי לתת לך רשימת דברים שאת צריכה לתקן, ‏כפי שהאמפריז עשה.
‏נדרשו לי עשר דקות לנסות להבין
‏איך להדליק אש בכיריים, ‏כך שתאמיני לי שאין לי כל עניין
‏בהתערבות בהתנהלות היומיומית שלך.
‏אם כך, תהיה שותף שקט? ‏-בכל מובן אפשרי.
‏את יודעת, אני חושב שאיהנה ‏להיות הבעלים של המקום הזה,
‏באותה המידה שאני נהנה לאכול פה.
‏ובכן...
‏הכול בסדר בינינו?
‏שותפה?
‏טוב, יש לי משהו בשבילך, לפני שתלכי.
‏מה זה?
‏הנרי. זה מקסים.
‏את זוכרת מה אמרת לי בפעם הראשונה שנפגשנו?
‏אכלת ארוחת צהריים עם כמה חברות
‏במסעדה שמול המשרד שלי.
‏זה היה היום הראשון שלי בחברת הכרייה.
‏ונכנסת פנימה בחליפה החדשה שלך ‏ובנעליים השחורות והמצוחצחות שלך,
‏ושאלת: "את יודעת מה השעה במקרה?"
‏והצבעת על מגדל השעון שמאחוריי.
‏זה היה מרושע מצדי. ‏-אולי, אבל את...
‏את יודעת, מעתה והלאה, לא משנה לאן תלכי,
‏תמיד תדעי מה השעה.
‏תודה, הנרי. ‏-בשמחה.
‏תחזרי מהר. ‏-בסדר.
‏את צריכה עוד משהו היום?
‏זה יספיק לי בינתיים, ‏רק כמה דברים למשרד של מר קולטר.
‏את יכולה להוסיף אותם לחשבון החברה של לי.
‏הלוואי שיכולתי, אבל אני לא יכולה. ‏-את לא יכולה? למה לא?
‏החשבון של מר קולטר לא שולם בזמן. ‏-לא שולם בזמן? לא, ודאי נפלה טעות.
‏אני מצטערת מאוד, אבל אבא שלי אמר ‏שאסור לתת יותר אשראי.
‏כמה מוזר. מעניין למה לי לא אמר לי.
‏לא משנה. פשוט אשלם במזומן.
‏שלום? ‏-שלום!
‏הבאתי לכן צבע חדש. ‏-בדיוק בזמן.
‏קודי? אתה רוצה לעזור לנו? ‏-לא.
‏קודי, תניח את הכדור ‏ותעזור לגברת תאצ'ר, בבקשה.
‏קח, קודי. אתה יכול להשתמש בזה. ‏-לא, תודה.
‏ברגע שהוא עוטה את הכפפה הזו, ‏הוא נכנס לעולם משלו.
‏גברים וספורט, לא אבין את זה לעולם.
‏טוב, קודי.
‏אולי תספר לנו על החיבור שלך ‏על הסתערות הבריגדה הקלה?
‏אני מת על השיר הזה.
‏הוא אחד מהאהובים עליי. ‏-עוד לא התחלתי.
‏אתה צריך להגיש אותו מחר.
‏קודי, מספיק עם זה.
‏הוא יכתוב את החיבור כשנגיע הביתה. ‏אני מבטיחה.
‏ג'ק, תפוס! ‏-לא!
‏קודי! מה אמרתי לך?
‏בבקשה, קח את המטאטא
‏ונקה את הבלגן. ‏-אני לא צריך להקשיב לך!
‏כן, אתה כן. ‏-קודי, אתה צריך לעשות מה שאומרים לך.
‏אתה לא אבא שלי! ‏-קודי!
‏אביגייל, אני אלך אליו.
‏טוב. רגע, רגע, רגע!
‏תעזוב אותי! ‏-לא.
‏אני שונא אותך! אני שונא את כולכם! ‏-קודי. לא, אתה לא.
‏אתה לא שונא אותי, ‏אתה לא שונא אף אחד מאיתנו.
‏אתה כועס כי אתה מתגעגע לאבא שלך. ‏זו הסיבה שאתה לא רוצה לכתוב את החיבור,
‏זו הסיבה שאתה נקלע לקטטות.
‏כי כואב לחשוב עליו, כואב להיות לבד.
‏כואב שהאנשים שאתה אוהב לא פה ‏כדי להגיד לך שהכול יהיה בסדר.
‏אתה לא יודע כלום! ‏-כן, אני כן. אני כן.
‏כי גם אני איבדתי את אבא שלי.
‏אתה מרגיש כאילו שמישהו לקח ממך משהו.
‏כאילו שיש בתוכך חלל ענקי.
‏אבל יום אחד, ההרגשה שאתה מרגיש עכשיו,
‏ההרגשה הזו תעבור. אני מבטיח.
‏זה לא הוגן.
‏לא. זה לא הוגן בכלל, ילד.
‏אבל רק מפני שההורים שלך לא פה, ‏אין פירוש הדבר שהם לא איתך.
‏הם פה, בפנים.
‏בכל רגע, בכל יום. בסדר?
‏אין לי מילים לתאר איך זה שיש לי בית משלי.
‏ההוראה תמיד תהיה בעדיפות עליונה בלבי, ‏אבל עכשיו כשהתמקמתי פה,
‏אני יכולה סוף סוף לממש ‏את תשוקת הכתיבה שלי.
‏אני רוצה לתעד את רוחו של המקום המיוחד הזה,
‏את האהבה ואת האכפתיות, ‏כדי שאוכל לחלוק זאת עם העולם.
‏אין עוד מקום בעולם שדומה להופ ואלי,
‏אף על פי שאני מתגעגעת אליך ואל אימא מאוד.
‏באהבה ובתפילות, בתך המסורה, אליזבת.
‏"כבדו את הסתערותם!
‏הללו הבריגדה הקלה!"
‏עוד מוקדם מכדי להיות אופטימית?
‏את יודעת, יהיו ימים טובים וימים רעים.
‏את צודקת, אבל אני חושבת ‏שזו התחלה טובה.
‏מה שאת עושה למען קודי, אביגייל,
‏מזכיר לי את מה שאני מעריכה בך יותר מכול.
‏מה? ‏-את לא מוותרת על אנשים.
‏אליזבת. את חברה טובה כל כך. ‏אתגעגע לנוכחות שלך בביתי.
‏אהיה רק בהמשך הרחוב, ואראה אותך בכל יום.
‏את מבטיחה? ‏-אני מבטיחה.
‏מה זה?
‏- מבוקש, פרס בסך 500 דולרים ‏תמורת לכידת מאט לנדרי -
‏זה פרנק.
‏תרגום כתוביות: ענת שפירא