Din episoadele anterioare...
Silas Ramsey a fost ucis într-un jaf.
O să mă ocup și eu de caz.
Rosemary LeVeaux, îți promit. O să ai teatrul tău.
- Contul dlui Coulter e expirat. - Mă întreb de ce Lee nu mi-a spus.
Credeam că ia naștere ceva între noi doi, dar acum, nimic...
CĂUTAT. RECOMPENSĂ 500 DE DOLARI MATT LANDRY
- Ce e aia? - E Frank.
Nu pot să cred! Sigur e un fals sau o glumă proastă.
O să aflăm în curând.
Frank a spus că a avut un trecut, că a fost împușcat, dar asta?
Cel mai bun lucru pe care-l poți face e să deschizi cafeneaua și să continui,
până când Jack are vești de la polițiști.
Nu pot până nu aflu. Și nu văd niciun motiv...
- Să stai aici și să aștepți cu mine. - Am toate motivele.
- Ai ore în după-amiaza aceasta. - Și tu trebuie să te ocupi de cafenea.
Am primit o telegramă. Matt Landry era pe lista noastră de căutați.
"Era"?
Acum patru ani, a fost complice într-un jaf la o bancă din Platt City.
- Dar a fost prins, și-a ispășit pedeapsa. - Deci afișul nu mai e de actualitate?
Nu există mandate actuale pe numele lui Matt Landry sau Frank Hogan.
- Deci nu e căutat. - Nu sunt.
M-am gândit și m-am rugat...
...și m-am hotărât să vă spun totul despre Matt Landry,
dar văd că mi-a luat-o înainte cineva.
Probabil Jesse Flynn.
Jesse a spus că e în oraș și că își caută un prieten, pe nume Matt Landry.
Nu mai suntem prieteni de mult timp.
Jesse încearcă să-mi distrugă viața aici,
ca să mă alătur iar bandei lui Garrison, dar asta n-o să se întâmple.
Matt Landry e mort.
- Cine a fost Matt Landry? - Un prost lacom.
A încercat să fie bandit, a fost împușcat, a fost la închisoare și a găsit Biblia.
Când a ieșit, era un alt om
și și-a dorit o viață nouă și un nume nou.
Matt Landry a devenit Frank Hogan.
Legal. L-am schimbat la tribunal.
Atunci am jurat că o să-mi dedic tot restul vieții să-l slujesc pe Dumnezeu.
De ce e Jake Garrison hotărât să te târască înapoi?
Bănuiesc că pune la cale un jaf.
Eram detonator.
O să informez poliția, să întețească patrulele în zonă.
- Elizabeth, te duc la școală? - Da.
Vorbim mai târziu.
Părinte...
Mulțumesc.
Biata Abigail! Se pare că toți bărbații de care se atașează au un secret.
Și nu e niciodată ceva bun.
- Chiar veneai să-mi spui? - Îți jur.
- Vreau să te cred, dar... - Știu.
Momentul e îndoielnic.
Ai spus că ești un om pe care mă pot baza
și te-am rugat să-ți amintești asta când o să vină momentul.
A venit momentul.
E mai ușor de spus decât de făcut.
Trebuie să mă gândesc la asta.
Crezi că pot exista secrete bune într-o relație?
- Desigur. Din când în când... - Nu mi se pare o idee bună.
- Deci tu n-ai secrete? - Tu ai?
Da. Unul sau două...
- O să ți le împărtășesc cu bucurie. - Te rog!
Prima dată când ne-am întâlnit, mi s-a părut că ești...
Atrăgătoare.
- Ăsta e marele tău secret întunecat? - Nu mai este, de vreme ce l-ai aflat.
- E rândul tău. - Bine.
Când ne-am întâlnit, mi s-a părut că ești drăguț.
Drăguț? Drăguț...
Nu foarte drăguț?
- Nici măcar chipeș? - Ai crescut în ochii mei.
PRĂVĂLIA LUI YOST
- Bună dimineața, Rosemary! - Bună dimineața, Katie!
Bill, am avut o discuție minunată cu Abigail ieri.
Mi-a spus că voi doi sunteți parteneri la cafenea.
Da, am cumpărat partea lui Henry Gowen.
Spune-mi! Nu e cam ciudat?
La ce te referi prin "ciudat"?
Având în vedere ce a fost în trecut între voi.
- Rosemary, ce vrei să spui? - Nimic.
Îmi imaginez că e dificil să fiți într-o afacere împreună.
- Sunt mulțumit de investiția mea. - Investiție? Doar atât e?
Doar atât.
Spune-mi, o să te vedem în șorț curând?
Nu știu ce să zic de șorț, dar am o rețetă de budincă de pui,
care o să țină oamenii la coadă.
Dle Avery, ești plin de surprize! Habar nu aveam că știi să gătești.
Mi-am petrecut două săptămâni sub acoperire, ca bucătar.
Nu doar c-am prins doi condamnați evadați, dar am și învățat să fac fricasé de fazan.
Doamnelor...
CÂRCIUMA ARMĂSARILOR
Dnă Ramsey, m-am uitat peste asigurarea de viață a răposatului dv. soț.
- Totul pare să fie în ordine. - Ce ușurare!
Odată ce înregistrez dosarul cu cazul la biroul central,
ar trebui să primiți cecul de ajutor în șase-opt luni.
- Îmi cer scuze. Ați spus luni? - Dacă nu intervin complicații.
Dar îmi trebuie banii acum.
- Înțeleg, dar compania trebuie să... - Nu, nu înțelegeți!
- Nu puteți grăbi lucrurile? - Nu funcționează așa.
Dacă aveți însă nevoie de bani acum,
sunt împuternicit să vă ofer o sumă mai mică de bani.
- Cât de mică? - O cincime din ajutor.
O cincime?
Nu...
- Trebuie să mă gândesc la asta. - Plec mâine la prânz.
Dați-mi de veste ce decideți.
Vrei să spui că Frank Hogan a făcut parte din banda lui Garrison?
- Sub un alt nume, timp de patru ani. - Trebuie să vorbesc cu el.
Bill, știu părerea ta despre banda Garrison.
Frank n-a fost în bandă acum 10 ani. Nu uita asta.
Jack, vreau să-mi faci o favoare.
Vreau să găsești o femeie pe nume Mary Benson.
E văduva lui Carl Benson.
- Faci asta pentru mine? - Sigur.
CAFENEAUA LUI ABIGAIL
Ești sigură că Jesse face parte din banda aia de criminali?
Frank e sigur.
Spune că Jesse e cel care a pus afișul pe ușa mea.
Și-l crezi?
Jesse n-a apărut azi la muncă.
Jack îl caută peste tot. Nu e nicăieri în oraș.
- Nu e semn bun. - Se pare că nu...
Clara, știu că e dureros.
Amândouă ne-am pierdut soții.
E destul de greu să trecem prin asta și să ne atașăm de alt bărbat,
dar e și mai rău când acel bărbat se dovedește a fi...
Un mincinos și un criminal.
Nu mi-l imaginez pe pastorul Hogan în postura de infractor.
Nici eu. Pare un om foarte bun.
Trebuie să cercetăm trecutul următorului nostru pastor cu mai multă atenție.
Următorul nostru pastor?
Nu putem avea un infractor care să predice de la amvon. Nu-i așa?
Doamnelor...
- Nu e prea multă dragoste frățească aici. - Nu pot spune că-i condamn.
- Am dezamăgit mulți oameni aici. - Pe unii mai mult decât pe alții.
Jack mi-a spus că ai făcut parte din banda lui Garrison.
- Da. - Ți-a spus de un anume Carl Benson?
Nu, dar am participat la doar două jafuri cu Garrison.
Am fost împușcat, am fost prins, mi-am ispășit pedeapsa. Punct.
Dar puștiul Jesse?
Crezi că a avut vreo legătură cu jaful de bancă în care a fost ucis Silas?
Nu. Jesse era aici, în oraș. L-au trimis să mă ia.
În plus, nu e stilul lui. Nu e un criminal.
- Dă-mi de veste dacă-l vezi. - Nu credem că mai reprezinți legea...
Sunt doar un cetățean îngrijorat.
Sergent!
Se pare că Hope Valley are o problemă.
- Care? - Pastorul nostru e un șarlatan.
A informat eronat comitetul pastoral care l-a angajat.
Dacă a mințit în privința cazierului său, puteți avea un caz de fraudă.
Ar fi în folosul tuturor,
inclusiv al dlui Landry, să demisioneze și să plece din oraș în liniște.
Mă întreb dacă ai putea să-l convingi.
Îmi pare rău, nu pot face asta. O zi bună!
- Secretul lui Matt s-a răspândit în oraș. - E bine.
N-o să dureze mult până o să-l dea afară.
Ai ceva de spus?
Matt e foarte încăpățânat. Tot nu știu dacă o să funcționeze.
Sigur că o să funcționeze. Nu e prost. Unde altundeva o să se ducă?
Pentru orice eventualitate, ar trebui să găsim pe altcineva.
Nu mai poate nimeni să facă lucrul de care avem nevoie.
Eu pot.
- Îți trebuie talent ca să spargi un seif. - Matt m-a învățat tot ce știe.
Învățatul nu e suficient.
N-am de gând să risc plata după ce crezi tu că știi.
Bine...
Spuneam doar că, dacă dintr-un motiv anume, Matt nu o să vină...
Ai spus că sunteți prieteni. Ai jurat că-l poți aduce înapoi.
Asta a fost înțelegerea.
Dacă nu ți-o respecți, ești un om mort.
Fă-le iar!
De ce cere Lee un împrumut de la bancă?
- Nu știu. - Nu știi sau nu vrei să-mi spui?
Când vine vorba de finanțe, dl Coulter e cât se poate de discret.
Poate are legătură cu teatrul pe care îl construiește.
Să pretindem că această conversație n-a avut loc. Bine?
O să fie micul nostru secret.
Într-o democrație, oamenii ajută la deciderea modalității de conducere
și o cale prin care pot face asta e prin vot.
Bună!
Vă rog să dați la pagina 42 din manual,
ca să aflați ce au de spus despre asta filozofii greci.
- Bună! - Scuze că întrerup.
Știi tabăra pe care pastorul Hogan a planificat-o pentru mâine-seară?
Băieții au vorbit despre asta toată dimineața.
La fel și părinții lor.
Unii dintre ei s-au răzgândit. Nu vor ca băieții lor să mai meargă.
- Deci s-a anulat? - Nu. De fapt, pot?
Mersi.
Copii, fiți atenți puțin, vă rog!
- Mâna sus cei înscriși pentru tabără. - Eu!
- Știam eu că n-o să se mai țină. - Ba nu, Cody, o să se țină.
Din păcate, pastorul Hogan nu mai poate veni,
așa că o să-l înlocuiesc eu.
Da, Laura?
- Pot merge și fetele? - Îmi pare rău, dar e doar pentru băieți.
- Nu înțeleg de ce nu pot merge și fetele. - Da.
Poate data viitoare, când putem planifica totul din timp. Bine?
Mersi.
Dottie... Ce s-a întâmplat?
Dl Logan de la compania de asigurări a spus că poate dura câteva luni
până la plata beneficiilor poliței lui Silas.
- De ce așa de târziu? - Nu știu.
A spus că-mi poate da banii acum,
cu condiția să renunț la restul beneficiilor.
Nu pare în regulă.
Nu vreau să primesc mai puțin decât se cuvine,
dar nu pot aștepta.
Îmi permiți să te ajut?
Ce poți face?
Am un talent de a convinge oamenii să fie rezonabili.
Înainte să întrebi, nu.
- Nu l-am văzut pe Frank de dimineață. - N-am întrebat.
Nu știu ce i-aș spune. Nu știu ce aș vrea să-mi spună.
- Te pot întreba ce simți? - Nu știu. Oricum n-are rost...
- Să-mi spui să nu-mi stăpânesc furia. - Atunci, n-o să-ți spun.
Mi-ar prinde bine să-mi zici: "Ești puternică, o să treci peste asta."
Abigail, ești cea mai puternică femeie pe care am cunoscut-o.
- O să treci peste asta. - Știi mereu ce să spui.
O să treci mai repede, dacă vorbești cu Frank.
Dră Abigail, unde sunt bezelele pe care ni le-ați făcut?
- În cămară. - Nu poți merge-n tabără fără bezele!
Fără îndoială.
Mă bucur că Jack conduce excursia de mâine.
Cody o să se simtă minunat.
Păcat că e doar pentru băieți! Nu e corect față de fete.
Elizabeth, ești cea mai creativă femeie pe care o știu.
O să rezolvi asta. Nu că ai fi întrebat...
Încă puțin.
Nu suntem singurii.
- Elizabeth? - Bună seara, Jack!
Ce căutați aici?
Le-am întrebat pe fete dacă vor să mergem și noi într-o tabără.
- Și am votat "da". - Democrație în acțiune.
Minunat! Problema e că nu puteți sta aici.
Nu e un teren public?
Ba da, dar... Acesta trebuia să fie locul nostru.
Cred că e loc pentru toată lumea.
Da...
Băieți, să ne stabilim tabăra acolo.
- Nu, Jack, nu acolo. - De ce nu?
Fiindcă e plin de iederă otrăvitoare.
Bine. Nu acolo, băieți.
Faceți tabăra aici.
- Mersi, fetelor! - Înapoi la treabă!
FIRMA L. COULTER
- Bună dimineața, Lee! - Bună!
Am adus rezervele pe care le-ai cerut.
Cred că sunt în afacerea greșită.
Aș câștiga mai mult dacă mi-aș transforma fabrica de cherestea într-una de hârtie.
Apropo de bani,
Katie Yost mi-a spus că ți-a expirat contul.
Serios?
Nu știu dacă mi-au trimis o factură luna trecută.
Sau poate că mi-au trimis și e rătăcită în toată dezordinea asta.
- Mulțumesc. Mă ocup eu de asta. - Deci e doar o neînțelegere?
Desigur că e doar o neînțelegere.
Lee...
Îmi face plăcere să te ajut.
Și mie îmi face plăcere să fiu lângă tine.
Dar sper că n-ai de gând să-mi redecorezi biroul...
Nu, dar te pot ajuta să economisești.
- Să economisesc? - O optimizare.
Să fii mai eficient, să reduci pierderile și să mărești profitul.
- Nu strică niciodată să economisești. - Exact. Și deja ești foarte ocupat.
De ce nu-mi permiți să aplic câteva idei? Un plan de economii.
Tăierea cheltuielilor îți poate crește profitul.
- Așa am auzit. - Minunat!
De ce nu-mi aduci fișele de cheltuieli pentru luna trecută?
- O să le analizez. - Vorbești serios?
Bine.
Poftim!
Ești sigură de asta?
N-ai multă experiență în sălbăticie.
Jack, suntem la o aruncătură de băț de oraș. O să supraviețuiesc.
O să faci focul de tabără frecând iar două bețe?
De data asta, sunt pregătită.
O să cântăm împreună mai târziu. Puteți să vă alăturați și voi.
Nu, noi o să spunem povești cu fantome, dar puteți să vă alăturați și voi.
- Povești cu fantome? - Da.
Jack, ești sigur că e bine? Unii dintre băieți sunt mici.
- Se pot speria. - Nu. Băieții adoră poveștile de groază.
Bine.
Pleci?
- Unde o să te duci? - În San Francisco, pentru început.
Ce e în San Francisco?
Un vas către un loc unde nimeni n-a auzit
de Matt Landry sau de pastorul Frank Hogan.
Dar n-o să mai fii pastor.
- Poate că nu mi-e dat să fiu. - Greșit.
- Ți-a fost dat să fii pastorul nostru. - Dar s-a terminat.
- Nimeni din acest oraș nu vrea să rămân. - Eu vreau.
Și încă ești pastorul nostru. Ți-am spus că te poți baza pe mine.
Mi-ai zis că ai nevoie de timp de gândire.
Am avut.
Și iată-mă!
- Poate că și ceilalți au nevoie de timp. - Nici nu mă privesc în ochi.
Dacă eram bucătar sau fierar, nu conta ce credeau oamenii.
Dar un pastor?
Dacă nu vrea nimeni să mai audă de el înseamnă că nu e util nimănui.
Te-au ascultat înainte.
Când ai predicat despre compasiune și iertare, mereu te-au auzit.
Poate că trebuie să-i convingi că toată lumea merită a doua șansă.
Înfruntă-i!
O să fiu alături de tine.
Mai ai vreo sugestie?
Poate să te rogi pentru călăuzire.
Mi s-a spus că ajută.
- La culcare, băieți! - Dar dacă vine o fantomă?
Nu există fantome.
Ce ați zice să vă spun o poveste nouă?
- Despre un micuț... Un cățel. - Și de câini mi-e frică!
Da, și de câini...
- Mulțumim că ne-ai adus. E distractiv. - Mă bucur că vă place.
- Putem să mai facem asta? - Desigur.
Robert a spus că fetele n-au ce căuta cu cortul.
I-am spus că e prostesc și nedemocratic.
- Foarte bine. - Și fetele pot face orice.
- Nu-i așa, dră Thatcher? - Da, Debra.
Fetele pot face orice pot face băieții.
Culcați-vă!
Opal?
- Ești bine? - Vreau să merg acasă.
Te simți bine? Ești cumva bolnavă?
Doar ți-e dor de casă?
Sigur îți e dor de pătuțul tău confortabil și de pătura ta călduroasă...
- Ai vreun animăluț de pluș acasă? - Pe Brownie. E un urs.
- Ce fel de urs? - Un urs brun.
Știi ce face Brownie acum?
Doarme și te visează.
E trist?
Nu, fiindcă știe că o să te întorci acasă în curând
și că o să-i povestești despre minunata ta aventură.
Că ai văzut o familie de prepelițe și că ai cântat.
Așa că... Închide ochii...
...și ascultă greierii.
Și gândește-te la Brownie.
Și o să se facă dimineață imediat.
- Vrei să-ți cânt? - Nu.
Ai cântat destul. Îmi plac mai mult greierii.
Dificil public...
- Bună seara! - Sunteți sergentul?
Mi s-a spus că-l găsesc pe sergent aici.
- Nu e aici momentan. Vă pot ajuta? - Da.
Camera mi-a fost jefuită și mi-a fost furată servieta.
O puteți descrie?
Piele maro închis, lucrată manual, ținte de argint.
Ceva de genul ăsta?
Asta e. Cum ați...
Cine sunteți? Sunteți polițist?
Momentan, nu. Doar un prieten al lui Dottie Ramsey.
Dv. mi-ați spart camera și ați furat-o.
Nu s-a furat nimic. Totul e aici.
Nu puteți scăpa cu asta. Ați încălcat legea.
- O să cer să fiți arestat. - Bazându-vă pe ce probe?
Aveți bunurile aici. E cuvântul dv. împotriva cuvântului meu.
Luați loc!
Interesant document...
E ciudat cum de beneficiarii semnează așa-zisele "formulare de eliberare",
transferându-vă beneficiile dv.
E o mică escrocherie.
Să mințiți văduve îndoliate, să le speriați să accepte plăți mărunte,
ca să le furați beneficiile.
Nu puteți dovedi asta. După cum ați spus, e cuvântul dv. împotriva cuvântului meu.
Nu reprezint legea, așa că nu vă pot trimite la închisoare, unde vă e locul,
dar vă pot trimite în locuri mai cumplite.
Ce vreți?
Să scrieți un cec pentru Dottie Ramsey
pentru toată suma de care beneficiază. Acum.
Pot face asta.
Apoi vreau să mergeți la toți ceilalți pe care i-ați înșelat,
ca să le returnați banii.
- O să știu dacă n-o veți face. - O voi face. O voi face!
Mi-a făcut plăcere să fac afaceri cu dv.
- Ai avut probleme să-i culci pe băieți? - Nu.
Atunci, de ce sunt toți în cortul tău?
După cum ai spus, unii sunt cam mici.
Bine, poate că ar fi trebuit să cântăm cu voi.
- Ce e? - Pari în largul tău aici.
Sunt.
Așa departe de civilizație? Fără automobile, conace...
Fără prăvălii...
Fără gălăgie, aglomerație...
Doar cu gândaci, vreme urâtă și animale sălbatice.
Stele luminoase, izvoare susurătoare, păstrăv proaspăt prins...
Se pare că ai putea trăi aici.
Aș putea.
Nu mă refer la un cort.
Vorbesc despre o casă
cu o sobă drăguță, cu cadă, cu cutie pentru gheață...
Și un pat cald și confortabil, cu saltea...
Trezindu-te în fiecare dimineață lângă cel pe care-l iubești.
Pare divin.
Mi-ar plăcea să scriu despre viața de aici.
Dacă o să am noroc, o să fie publicată într-o zi.
E un vis al meu.
Se știe că visele devin realitate.
- Da. Nu... Mai iau una. - Bine.
Abigail! Ni te alături, te rog? Trudy trebuie să plece după mâna asta.
Înainte să plece, aș vrea să vă vorbesc despre pastorul Hogan.
Îi datorăm multe și el...
Ce s-a întâmplat?
Frank Hogan nu mai e pastorul nostru. Știi asta?
Nu. Ce vrei să spui?
Primarul n a convocat o întâlnire de urgență a comitetului pastoral.
Am votat în unanimitate să-l schimbăm și să căutăm un înlocuitor.
- Frank, concediat la o întâlnire secretă? - Una privată.
- De ce să nu avem toți un cuvânt de spus? - Ca să ce?
A reprezentat o amenințare la adresa comunității și asta a trebuit să facem.
- Anulați! - E prea târziu.
Deja l-am informat pe dl Landry despre concedierea lui.
Frank!
"Există o vreme pentru toate. Una în care să păstrezi și una în care să renunți.
La revedere, Abigail. O să-mi fie dor de tine."
L-au concediat pe Frank. Votul a fost unanim.
Măcar unul sau doi...
- Să-l fi susținut. - n a ales personal comitetul.
- Și ei au făcut ce a vrut el. - Iar Frank nu s-a opus.
n l-a convins că o să fim mai în siguranță fără el.
- Asta putem să decidem și noi. - E prea târziu acum.
- Poate că nu este. - Unde pleci?
Sunt învățătoare. E timpul pentru o lecție.
Mă scuzați, dle primar n. De ce l-ați concediat pe pastorul Hogan?
N-am concediat pe nimeni. Comitetul a luat decizia.
Comitetul abia dacă reprezintă oamenii din Hope Valley.
Ar trebui luată o astfel de decizie în secret,
fără implicarea comunității?
Sunt sigur că acțiunea o să fie susținută de comunitate.
Eu nu sunt deloc sigură.
Cu tot respectul, dră Thatcher. Nu are rost să rediscutăm problema.
Când l-am informat pe dl Landry de decizie,
a plecat din oraș fără să se opună.
Cred că și-a dat seama și el că locul lui nu e în Hope Valley.
Nu știm ce și-a dat seama Frank Hogan,
fiindcă nu i-ați dat ocazia să ne vorbească.
- Dră Thatcher... - Chiar dacă ați obținut ce ați vrut...
Chiar vreți să fiți amintit așa?
Drept primarul care a decis totul în secret?
Dle primar n, trăim în democrație. Merităm ceva mai bun.
- Bună dimineața! - Bună dimineața!
E ger aici. E ceva în neregulă cu soba?
- Nu. Facem economie la lemnele de foc. - Economie la lemne?
Conduc o fabrică de cherestea. Avem resturi de lemne berechet.
Da, și ar trebui să le vindem, nu să le ardem.
În plus, e doar o zi răcoroasă. Îmbracă-te mai gros. N-o să simți.
N-o să simt, fiindcă o să mor din cauza frigului.
- Avem creioane? - Scuze, foloseam eu creionul.
- Poftim... - Creionul?
Scrii doar cu o mână.
Mi-e teamă să întreb, dar avem hârtie?
Sigur că avem hârtie, prostuțule. Nu poți conduce un birou fără hârtie.
Dar scrie mic. Și pe ambele părți.
BANCA COMERCIALĂ DE EST
Cum l-ai obținut?
Doar l-am ajutat pe domn să fie rezonabil.
- Ai recurs la forță? - Doar la forța de convingere.
Ce păcat...
- Bill, vreau să-ți plătesc pentru asta. - Nu... Nu accept.
De ce nu? Ai investit timp și efort. Trebuie să fii recompensat pentru asta.
E foarte drăguț din partea ta, dar să ajut un vecin
și să fac un pungaș să renunțe la zâmbetul de superioritate
e mai mult decât o recompensă pentru mine.
Un cent pentru un creion? E absurd. E jaf la drumul mare.
Rosemary, un cent pentru un creion e destul de rezonabil.
Nu și dacă-ți trebuie zece. Ar costa zece cenți!
- Și? - Nu toată lumea are zece cenți.
- Rosemary, e totul în regulă? - Da, e în regulă.
Rosemary...
Bine, nu e. Nu e în regulă. Nu e deloc în regulă.
Vrei să-mi spui despre ce e vorba?
E vorba de Lee. Nu vrea să știu, dar...
Mi-e teamă că afacerea lui are probleme mari.
Fabrica de cherestea?
Trebuie să promiți că nu spui nimic.
- Nimănui. - Buzele mele sunt pecetluite.
Îl ajut pe Lee să economisească, să strângă cureaua.
Când fac însă totalul, nu e nici pe departe suficient ca să pot schimba ceva.
Am o idee!
Aș putea să-i împart biroul și să închiriez jumătate din el.
- Trebuie doar să mai montez o ușă. - Rosemary...
N-am un cotidian de sfaturi, dar e timpul să vorbești cu Lee.
- Spune-i care sunt grijile tale. - Nu, n-aș putea face asta.
- De ce nu? - Pentru că nu pot.
Ba poți!
N-ai scris un articol despre importanța comunicării dintre doi oameni?
- Îmi pare oarecum familiar. - Atunci, fă-o!
- Dar... - Fără "dar".
Du-te! Acum!
HOPE VALLEY DESIȘUL PINILOR
"Există un moment potrivit pentru toate.
Pentru a păstra liniștea sau pentru a vorbi."
"Pentru a căuta și pentru a accepta că ești pierdut."
Evident, nu ești pierdut, căci te-am găsit.
Plănuiești să-mi ții companie până în San Francisco?
Nu. Plănuiesc să te iau înapoi în Hope Valley,
fiindcă oamenii de acolo au dreptul să audă toată povestea.
Nu vor s-o audă.
- Sunt un pericol pentru ei, un nelegiuit. - Ai fost un nelegiuit.
Abigail, încerc să-i protejez.
- Încerc să te protejez pe tine. - Poate nu avem nevoie să fim protejați.
- Dacă se întâmplă ceva... - Înfruntăm împreună, ca o comunitate.
Asta suntem în Hope Valley.
Frank, orașul trebuie să te asculte, chiar dacă doar să-ți iei la revedere.
Măcar cu atât îi ești dator.
Vă sunt dator cu niște scuze.
M-ați primit cu brațele deschise, în inimile voastre.
Trebuia să vă împărtășesc adevărul.
În schimb, eu v-am mințit.
Se spune că un om nu se apreciază după greșelile sale,
ci după ceea ce învață din ele.
Matt Landry e mort.
El a făcut multe greșeli.
A făcut niște lucruri groaznice. Nu are rost să neg.
Dar fără Matt Landry n-ar exista Frank Hogan.
Furia lui m-a învățat bunătatea.
Lăcomia lui m-a învățat generozitatea.
Indiferența lui m-a învățat compasiunea.
Nu mă aștept să mă iertați,
dar sper să vă amintiți de mine așa cum m-ați cunoscut.
Drept cel pe care îl numeați pastorul vostru
și prietenul vostru.
Vă mulțumesc că ați venit. Înseamnă mult pentru mine.
Nu pleci.
Nu fără să votăm.
Asta presupune democrația.
Ați auzit ce a avut de zis.
Toți cei care votează pentru reangajarea lui Frank Hogan ca pastor să se ridice.
Mulțumesc.
- Dle primar, ați făcut ce trebuie. - Mă bucur că sunteți de această părere.
Nu uita, n-ai evitat un glonț.
Eu te-am ferit din calea lui.
Acum, că ești o femeie cu posibilități, care sunt planurile tale?
Poate că pare prostesc,
dar am visat mereu să-mi deschid un magazin de rochii.
Nu pare deloc prostesc. Sigur o să fie de succes.
Dar tu?
Te-ai hotărât cu agenția Pinkerton?
- Încă nu. E o ofertă bună, dar... - Dar ești un bărbat neconvențional.
Care poate că n-ar fi fericit cu o meserie convențională.
Uite la ce mă gândeam.
Ai luat cumva în calcul să intri în afaceri?
Sunt coproprietar al Cafenelei lui Abigail. Ai uitat?
Mă refer la o afacere a ta.
Bill, am găsit-o pe Mary Benson, văduva prietenului tău.
Are o gospodărie lângă Silverton Falls.
Îți mulțumesc, Jack!
- Gata cu secretele! - Pentru începuturi noi.
Dle pastor, mă bucur că nu ați murit când ați fost împușcat.
Amin pentru asta, fiule!
Iată-l pe Matt!
Nu pare să plece nicăieri.
Ce cauți aici la ora asta? Tot mai cauți cheltuieli pe care să le reduc?
Lee, nu mai trebuie să faci pe viteazul.
- Știu despre problemele tale financiare. - Probleme financiare?
Ce probleme financiare? Îmi merge bine.
- Haide, poți fi sincer cu mine. - Dar sunt sincer.
Cum rămâne cu contul expirat de la magazin?
S-a rezolvat.
- Da? - Da.
Factura era sub toate actele de pe biroul meu, după cum ți-am spus.
Dar știu despre împrumut.
Împrumut?
Da, solicit un împrumut ca să-mi extind afacerea,
dar fac asta mereu.
Stai puțin...
De aici și treaba cu reducerea costurilor? Crezi...
Crezi că sunt falit?
- Nu ești? - Nu, câtuși de puțin.
Așa a părut și am încercat să ajut.
Rosemary, mulțumesc că ai încercat să economisești bani.
E cel mai drăguț lucru pe care l-a făcut vreodată cineva pentru mine,
însă nu era deloc necesar.
Știi ce nu e deloc necesar?
O cheltuială mare de care nu ai nevoie.
- Când încerci să te extinzi. - Nu...
Am spus că o să-ți construiesc un teatru și o să ți-l construiesc.
Dar Hope Valley nu are nevoie de un teatru chiar acum.
Are nevoie de o fabrică de cherestea mai mare. De slujbe, de o industrie mai mare.
De un viitor mai bun.
Ești sigură?
N-am fost niciodată mai sigură de ceva.
Te eliberez de promisiunea ta.
Rosemary LeVeaux, o să vină o zi
când o să-ți construiesc cel mai mare și mai bun teatru.
- Lângă Munții Stâncoși. - Știu că o vei face.
Da.
Și-mi pare foarte rău că am fost așa o pacoste.
Da, cu planul de economii și cu redecorarea.
E doar modalitatea mea stângace de a încerca să fac parte din viața ta.
Dar faci parte. Ești parte din viața mea.
Ești cea mai bună parte din viața mea.
- Puiul e în cuptor. - Și vinul e turnat.
Locul arată minunat.
La fel și tu.
Dle sergent, mă faci să roșesc.
Vreau să ciocnesc în cinstea abilităților tale de amenajare.
Tot nu e ca la Ritz.
Nu, dar se spune că acasă e acolo unde e inima ta.
Atunci, casa mea e aici.
Traducerea: Raluca Glancz