Tidigare i When Calls the Heart:
Silas Ramsey dödades i ett rån.
Jag tänker undersöka saken.
Rosemary LeVeaux, jag lovar, du ska få din teater.
-Mr Coulters konto är obetalt. -Varför sade inte Lee det?
Jag trodde att något höll på att hända mellan oss,
men, icke.
EFTERLYST MATT LANDRY
-Vad är det där? -Det är Frank.
Jag kan inte tro det. Det måste vara en bluff,
eller ett dåligt skämt.
-Vi vet snart mer. -Frank nämnde sitt förflutna,
att han blivit skjuten, men det här?
Det bästa du kan göra är att öppna caféet som vanligt
och jobba tills Jack hört från Mounties.
Jag kan inte. Du behöver inte sitta här och vänta med mig.
-Det behöver jag visst. -Du har skolan i eftermiddag.
Och du har ett café att sköta.
Mountie HQ har äntligen hört av sig.
Matt Landry var efterlyst av oss.
-Var? -För fyra år sedan,
som medbrottsling i ett bankrån i Platt City.
-Men han togs och satt av sitt straff. -Så det här är gammalt och inaktuellt?
Det finns ingen efterlysning på Matt eller Frank.
Så han är inte efterlyst, trots allt.
Nej, det är jag inte.
Jag har ägnat mig åt att fundera och be.
Jag bestämde mig för att berätta för dig om Matt Landry,
men någon verkar ha hunnit före.
Det måste vara Jesse Flynn.
Jesse sade att han var i stan och letade efter en vän vid namn Matt Landry.
Åh, vi har inte varit vänner på länge.
Jesse försöker förstöra mitt liv här...
...så att jag ska slå mig ihop med Garrison-gänget igen,
men det är inte aktuellt.
Matt Landry är död.
Vem var Matt Landry?
En girig idiot.
Försökte leka bandit. Blev skjuten.
Han hamnade i fängelse och fann bibeln.
Och när han kom ut, var han en ny man
som ville ha ett nytt liv...
-...och ett nytt namn. -Så, Matt Landry blev Frank Hogan.
Lagligen. Jag fick det ändrat av en domstol.
Och det var då jag svor att ägna resten av mitt liv
till att sprida Guds ord.
Så, varför vill Jake Garrison så desperat ha dig tillbaka?
Jag gissar att han planerar ett rån.
Jag var sprängämnesexpert.
Jag meddelar Mounties, så vi får extra patruller i området.
Elizabeth?
-Jag följer dig till skolan? -Ja.
Jag tittar in senare.
Pastorn.
Tack.
Stackars Abigail.
Så fort hon får känslor för en man,
visar det sig att han har en hemlighet.
Och det är aldrig något bra.
Tänkte du verkligen berätta?
Jag lovar.
Jag vill tro dig, men...
Jag vet.
Timingen är konstig.
Du sade att...
...du var någon jag kunde luta mig mot...
...och jag bad dig minnas det när tiden var inne.
Jag antar att tiden är inne.
Och det är lättare sagt än gjort.
Jag måste få tänka på saken.
Tror du att man kan ha bra hemligheter inom en relation?
Visst. Det händer nog.
Jag tror inte att det är bra.
Så du har inga hemligheter?
Har du?
Ja, en eller två.
-Jag berättar dem gärna. -Ja, tack.
Okej...
Första gången jag såg dig, tyckte jag att du var...
...attraktiv.
Är det din mörka hemlighet?
Inte nu längre, sedan du tvingade ur mig den.
Din tur.
Okej.
När jag först såg dig, tyckte jag att du var...
...ganska söt.
Ganska söt?
Ganska söt.
Inte, otroligt söt?
Inte ens stilig?
Det blev bättre.
-God morgon, Rosemary. -God morgon, Katie.
Bill, jag pratade med Abigail igår.
Hon nämnde att ni nu är partners i caféet.
Ja. Jag köpte ut Henry Gowen.
Så, säg mig, känns det inte lite underligt?
Vad menar du med underligt?
Med tanke på vad som hänt mellan er i det förflutna.
Var försöker du komma, Rosemary?
Ingenstans.
Jag tänkte bara att det är
-svårt att driva företag ihop. -Jag är nöjd med min investering.
Investering? Är det allt?
Det är allt.
Så, säg mig... när får vi se dig i förkläde?
Förkläde vet jag inte, men jag har ett recept
på kycklinggryta som kommer få folk att köa utanför.
Mr Avery, du är full av överraskningar. Jag visste inte att du kunde laga mat.
Jag arbetade två veckor under täckmantel som kock.
Jag inte bara fångade två brottslingar, jag lärde mig också laga fasanfrikassé.
Mina damer.
Mrs Ramsey...
Jag har granskat din avlidna mans livförsäkring,
-och allt verkar vara i ordning. -Åh, vilken lättnad.
När jag lämnat in alla papper till försäkringsbolaget,
bör du få en check inom sex till åtta månader.
-Ursäkta, sade du månader? -Om inga hinder tillstöter.
Men jag behöver pengarna nu.
-Jag förstår, men bolaget... -Nej, du förstår inte.
Kan du inte skynda på det?
Det fungerar inte så.
Men...
Om du verkligen behöver pengar nu,
så har jag fullmakt att erbjuda dig en mindre förlikning...
...kontant.
Hur mycket mindre?
En femtedel av beloppet.
En femtedel?
Åh, jag... Jag kan inte...
Jag måste tänka på saken.
Jag åker i morgon vid lunch.
Meddela mig ditt beslut innan dess.
Menar du att Frank Hogan red med Garrison-gänget?
Under ett annat namn. För fyra år sedan.
Jag måste prata med honom.
Bill, jag vet vad du tycker om Garrisons,
men Frank var inte med för tio år sedan. Kom ihåg det.
Kan du göra mig en tjänst, Jack?
Jag vill att du hittar en kvinna vid namn Mary Benson.
Det är Carl Bensons änka.
Kan du göra det?
Visst.
Är du säker på att Jesse är en del av det kriminella gänget?
Frank är säker.
Han säger att det var Jesse som satte lappen på min dörr.
Och du tror honom?
Jesse kom inte till jobbet idag.
Jack har letat efter honom överallt. Han är inte i stan.
Det är inget bra tecken.
Jag antar inte det.
Clara, jag vet att det smärtar.
Vi har båda förlorat en make.
Det är tufft nog att gå igenom...
...och sedan få känslor för en ny man.
Men det är ännu värre när den mannen visar sig vara...
En lögnare...
...och en brottsling.
Jag kan inte tänka mig pastor Hogan som kriminell.
Inte jag heller. Han verkade vara en sådan bra man.
Vi får undersöka nästa pastors bakgrund mer noggrant.
Nästa pastor?
Vi kan inte ha en brottsling som predikar i kyrkan, kan vi?
Mina damer.
Inte mycket broderlig kärlek här.
Jag kan knappast klandra dem.
Jag har gjort många besvikna.
Vissa mer än andra.
Jack sade att du red med Garrisons.
Det stämmer.
Har du hört namnet Carl Benson?
Nej, men jag gjorde bara några jobb med dem.
Jag blev skjuten, åkte fast, satt av min tid. Punkt slut.
Den där Jesse, då?
Hade han något med rånet där Silas dödades att göra?
Nej, Jesse var här i stan då. De skickade honom efter mig.
Dessutom är det inte hans stil. Han är ingen mördare.
Säg till om du ser honom.
Jag trodde inte du jobbade inom lagen längre.
Jag är bara en bekymrad medborgare.
Konstapeln.
Hope Valley verkar ha ett problem.
-Vad är det? -Vår pastor är en bluff.
Han vilseled pastoratet som anställde honom.
Ja, om han ljög om sitt kriminella förflutna
så kan det vara bedrägeri.
Jag tror att det vore bäst för alla,
inklusive mr Landry,
om han sade upp sig och lämnade stan frivilligt.
Jag undrar om du kan ta dig tid att övertala honom till det.
Tyvärr, det kan jag inte göra...
...men ha en trevlig dag.
Hela stan känner till Matts hemlighet.
Det är bra.
Då dröjer det inte länge förrän de sparkar ut honom.
Var det något du ville säga?
Matt är svårövertalad. Det är inte säkert att det funkar.
Det är klart att det gör.
Han är inte dum. Vad ska han annars göra?
Men ifall att...
...borde vi kanske hitta någon annan.
Det finns ingen annan som klarar det.
Jo, jag.
Det kräver skicklighet att spränga kassaskåp.
-Matt har lärt mig allt han kan. -Teori är inte praktik.
Jag riskerar inte allt på något du tror att du kan.
Okej.
Jag säger bara att om Matt av någon anledning inte kommer...
Du sade att ni var vänner och att du kunde övertala honom.
Det var det vi kom överens om.
Så, om du inte levererar...
...är du död.
Dela igen.
-Varför har Lee ansökt om banklån? -Jag vet inte.
Vet inte eller vill inte säga?
När det handlar om ekonomin, håller mr Coulter
det mesta för sig själv.
Det kanske har att göra med teatern han bygger?
Vi låtsas att det här samtalet aldrig ägde rum, okej?
Det blir vår lilla hemlighet.
I en demokrati får folket bestämma hur allt ska skötas
och ett sätt att göra det på är genom att rösta.
Hej.
Kan alla slå upp sidan 42 i läsboken
och se vad de grekiska filosoferna hade att säga om saken.
-Hej. -Förlåt att jag avbryter.
Du vet campingen som pastor Hogan bokat in för i morgon kväll?
-Pojkarna har pratat oavbrutet om det. -Det har deras föräldrar med.
En del av dem har ångrat sig och vill inte att deras söner åker.
Så den är inställd.
Nej, faktiskt inte. Får jag?
Tack.
Kan jag få er uppmärksamhet? De som har anmält sig
till morgondagens camping, räck upp en hand.
-Jag. -Jag.
Jag har gjort det.
-Jag visste att det inte skulle bli av. -Jodå, det blir av, Cody.
Men tyvärr så har pastor Hogan fått förhinder...
-...så ni får vara med mig istället. -Ja.
Ja, Laura.
Får flickor också följa med?
Tyvärr, det är bara för pojkar.
-Varför får inte flickor vara med? -Ja.
Tja...
...nästa gång kanske, när vi kan planera i förväg, okej?
Tack.
Dottie? Vad är det?
Mr Logan från försäkringsbolaget säger
att det kommer att ta månader
att betala ut Silas livförsäkring.
-Varför så länge? -Jag vet inte.
Han sade att han kan ge mig kontanter nu,
men då måste jag avstå resten av pengarna.
Det låter inte rätt.
Jag vill inte nöja mig med mindre än jag har rätt till...
...men jag kan inte vänta.
Kan du låta mig hjälpa dig?
Vad kan du göra?
Åh, jag...
Jag har en förmåga till att få folk att ändra inställning.
Och innan du frågar, nej, jag har inte sett Frank sen i morse.
-Jag frågade inte. -Vad ska jag säga?
-Vad vill jag att han ska säga? -Vad känner du?
Jag vet inte, så säg inte att jag stänger det inne.
-Då säger jag inte det. -Kanske lite:
-"Du är stark, du klarar det här." -Du är den starkaste kvinnan jag känner.
Du klarar det här.
Du vet alltid vad du ska säga.
Men du löser det snabbare om du pratar med Frank.
Miss Abigail? Var är alla marshmallows du gjort till oss?
I skafferiet.
Man kan inte campa utan marshmallows.
Det har du rätt i.
Jag är glad att Jack håller i utflykten i morgon.
-Cody kommer ha roligt. -Synd att det bara är pojkar.
Det är inte rätt mot tjejerna.
Elizabeth, du är den mest kreativa kvinnan jag känner.
Du kommer på något.
Inte för att du frågade.
Okej, vi är nästan framme.
Vi är inte de enda.
Elizabeth?
God kväll, Jack.
Vad gör ni här?
Jag frågade flickorna om de också ville campa.
Och vi röstade ja.
Demokrati i praktiken.
Toppen.
Saken är den... ni kan inte vara...
-...här. -Är det inte allmän mark?
Jo, men jag menar, det...
-Det var här vi skulle vara. -Det finns nog plats för alla.
Okej.
Okej, pojkar, vi slår läger där borta.
Nej, Jack, Inte där.
Varför inte?
För att det är fullt med giftig murgröna.
Okej. Inte där, pojkar.
Låt oss slå läger här.
Tack, flickor.
Åter till arbetet.
-God morgon, Lee. -Hallå.
Här är varorna du bad om.
Wow, jag är nog i fel bransch.
Jag skulle tjäna mer om jag gjorde sågen till ett pappersbruk.
På tal om pengar...
...en konstig grej...
Katie Yost sade att ditt konto inte var betalt.
Verkligen?
Jag vet inte om jag fick en räkning förra månaden.
Eller så fick jag det, och den finns i den här röran.
-Hur som helst, jag löser det. -Så, det är ett missförstånd?
Självklart, javisst, ett missförstånd.
Lee?
Jag har verkligen gillat att hjälpa dig.
Och jag har gillat att du hjälper mig.
Du tänker inte göra om mitt kontor igen, va?
Nej.
Men jag kan hjälpa dig att effektivisera.
-Effektivisera? -Strömlinjeforma.
Vara mer produktiv. Få bort svinnet.
Förbättra kärnverksamheten.
Ja, att spara pengar skadar inte.
Just det. Och du har redan så fullt upp.
Kan inte jag få prova några idéer? En sparplan.
Att skära kostnaderna kan öka vinsten, vet du?
Jag har hört det.
Toppen.
Ge mig bara ditt utgiftsregister för förra månaden, så sätter jag igång.
Vänta, menar du allvar?
Okej.
Varsågod.
Är du säker på det här?
Du har inte så mycket erfarenhet av naturen.
Jack, vi är ett stenkast från stan. Jag tror jag överlever.
Ska du tända brasa genom att gnida trästavar mot varandra?
Den här gången är jag förberedd.
Vi ska sjunga sånger senare. Ni får gärna vara med.
Nej, vi ska berätta spökhistorier,
men ni får gärna vara med oss.
-Spökhistorier? -Ja.
Är du säker? En del av pojkarna är ganska unga. De kan bli rädda.
Nej.
Pojkar älskar läskiga historier.
Okej.
Ska du åka?
Var ska du ta vägen?
San Francisco, till att börja med.
Vad finns i San Francisco?
En båt dit där ingen hört talas om Matt Landry
eller pastor Hogan.
Du ska inte vara pastor längre.
Jag kanske aldrig var menad som pastor.
Fel.
Du var menad att bli vår pastor.
Inte nu längre.
Det finns inte en själ i stan som vill ha mig kvar.
Jo, jag.
Och du är fortfarande vår pastor.
Jag sade att du kunde lita på mig.
Du sade att du behövde tid att tänka.
Jag tog den tiden.
Och nu står jag här.
Alla andra kanske också behöver tid.
De ser mig inte ens i ögonen.
Hade jag varit kock eller smed,
hade det inte spelat någon roll. Men en predikant?
Ingen vill höra en sådan, han duger ingenting till.
De har lyssnat förr.
Alla gånger du predikat barmhärtighet och förlåtelse,
har de lyssnat.
Du kanske bara måste övertyga dem om att alla
förtjänar en andra chans.
Slå tillbaka.
Jag stöttar dig.
Har du några fler förslag?
Du kan be om vägledning.
Jag har hört att det hjälper.
Okej, pojkar. Nu kan ni sova.
Men tänk om det kommer ett spöke?
Det finns inga spöken.
Vi gör så här, jag berättar en ny historia?
Om en liten...
-En hund. -Jag är rädd för hundar också.
Rädd för hundar också.
Tack för att du campar med oss.
-Det är kul. -Så roligt att du gillar det.
Kan vi göra det igen?
Det är klart att vi kan.
Robert sade att flickor inte passar på campingutflykter.
Jag sade att han var dum och odemokratisk.
Bra där.
För flickor kan göra allt, eller hur, miss Thatcher?
Det stämmer, Deborah.
Flickor kan göra allt som pojkar kan göra.
Nu måste ni sova.
Opal?
Är du okej?
Jag vill åka hem.
Mår du bra? Du är inte sjuk?
Bara hemlängtan?
Jag slår vad om att du saknar en skön säng
och ett varmt täcke, va?
-Har du några gosedjur? -Brownie. Han är en björn.
-Vilken slags björn? -En brun björn.
Vet du vad Brownie gör just nu?
Han sover.
Och han drömmer om dig.
Är han ledsen?
Nej. För han vet att du kommer hem snart
och berättar om ditt stora äventyr.
Om hur du såg en vaktelfamilj...
och sjöng sånger.
Så...
...slut ögonen.
Och lyssna på syrsorna.
Och tänk på Brownie.
Så är det morgon snart.
Vill du att jag ska sjunga för dig?
Nej. Du har sjungit nog. Jag gillar syrsorna bättre.
Tuff publik.
God kväll.
Är du konstapeln?
De sade att jag skulle hitta konstapeln här.
-Han är inte här. Kan jag hjälpa dig? -Ja.
Jag har haft inbrott i mitt rum, min portfölj är stulen.
-Kan du beskriva den? -Mörkbrunt läder,
hand-präglad, silverspännen.
Ser den ut så här?
Där är den.
Hur kunde du...?
Vem är du?
-Är du en Mountie? -Inte för tillfället.
Jag är bara god vän med Dottie Ramsey.
Det var du som bröt dig in.
Du stal den.
Inget har blivit stulet.
Allt finns här.
Du kommer inte undan.
Du bröt mot lagen, sir. Jag får dig arresterad.
Mot vilken bevisning?
Din egendom är här.
Så, det är ditt ord mot mitt.
Sätt dig ner.
Intressant läsning.
Intressant att förmånstagarna skriver under så kallade fribrev
som gör att deras försäkringspengar går till dig.
Ett fult fall av svindleri.
Du ljuger för sörjande änkor
och skrämmer dem till att acceptera småsummor
-för att själv stjäla de stora beloppen. -Du kan inte bevisa det.
Som sagt... ditt ord mot mitt.
Jag är inte lagen, mister,
så jag kan inte sätta dig i fängelse som du förtjänar,
men jag kan skicka dig till ett värre ställe.
Vad vill du?
Jag vill att du skriver ut en check till Dottie Ramsey
på det totala beloppet hon har rätt till.
Jag... Jag kan göra det.
Sedan vill jag att du går till alla andra du har lurat,
och lämnar tillbaka pengarna du tog.
Och jag vet om du inte gör det.
Jag ska.
Trevligt att göra affärer med dig.
Hade du problem med att få pojkarna att sova?
Nej.
Så varför är alla i ditt tält?
Ja, som du sade, några av dem är ganska unga.
Okej, kanske... Vi kanske skulle ha...
Vi borde ha sjungit sånger med er.
Vad är det?
Du ser...
...bekväm ut här.
Det är jag.
Så långt från civilisationen?
Inga bilar, inga herrgårdar.
Inga franska butiker.
Inget ljud.
-Inga folksamlingar. -Nej, bara...
...insekter, dåligt väder och vilda djur.
Lysande stjärnor,
porlande bäckar...
...nyfångad forell.
Det låter som du skulle kunna bo här.
Vet du...
...det skulle jag nog.
Jag menar inte i ett tält.
Jag pratar om ett hus...
...med en fin spis...
...badkar...
...en islåda.
En fin, varm, skön fjädersäng.
Att vakna bredvid den man älskar varje morgon.
Det låter himmelskt.
Jag vill nog skriva om livet här.
Om jag har tur, blir jag publicerad en dag.
Det är bara en dröm jag har.
Ja...
...men drömmar slår in ibland.
Abigail, gör du oss sällskap?
-Trudy måste gå efter den här handen. -Innan hon går...
Jag vill prata med er om pastor Hogan.
Vi har honom att tacka för mycket, och...
Vad är det?
Frank Hogan är inte längre vår pastor.
Du vet väl det?
Nej, det vet jag inte. Vad menar du?
Borgmästare Gowen kallade till krismöte med pastoralkommittén.
Vi röstade enhälligt för att avskeda honom och leta efter en ersättare.
Avskedade ni Frank på ett hemligt möte?
Ett privat möte.
-Varför fick inte alla tycka till? -Varför?
Han utgjorde ett hot mot samfundet. Vi gjorde det enda rätta.
Det är klart.
-Dra tillbaka det. -Det är för sent.
Jag har redan informerat mr Landry om hans avsked.
Frank?
Allt har sin tid.
En tid att vårda och en tid att släppa taget.
Adjö, Abigail
Jag kommer sakna dig.
De avskedade Frank.
Rösten var enhällig.
Jag trodde att någon skulle stå upp för honom.
Gowen handplockade kommittén.
-Och de gjorde som han ville. -Och Frank argumenterade inte emot.
Gowen sa att vi är tryggare utan honom.
Det kan vi väl få bestämma själva.
Det är för sent nu.
-Kanske inte. -Var ska du?
Jag är lärare.
Det är dags för en läxa.
Ursäkta, borgmästare Gowen.
-Varför avskedade du pastor Hogan? -Jag avskedade ingen.
-Kommittén fattade beslutet. -De representerar knappast folket.
Och ska sådana beslut
fattas bakom stängda dörrar utan invånarnas inblandning?
Jag är säker på att invånarna stödjer beslutet.
Det är inte jag säker på.
Med all respekt, miss Thatcher, men det är ingen idé att bråka om detta.
När jag informerade mr Landry om beslutet,
lämnade han stan utan invändningar.
Jag tror han insåg att han inte hör hemma i Hope Valley.
Vi har inte en aning om vad Frank Hogan insåg, för han fick inte komma till tals.
-Miss Thatcher... -Du kanske fick som du ville,
men är det så här du vill bli ihågkommen?
Som borgmästaren som fattade alla beslut i hemlighet?
Det här är en demokrati, borgmästare Gowen.
Vi förtjänar bättre.
God morgon.
Det är iskallt, är det något fel på kaminen?
Nej, vi sparar in på veden.
Sparar in på veden? Jag driver ett sågverk.
Vi har hur mycket trärester som helst.
Ja, och vi bör sälja det, inte bränna det.
Dessutom är det en mild dag. Klä dig varmt, så känner du ingen skillnad.
Jag känner inget, för att jag har frusit ihjäl.
Finns det några pennor?
Förlåt, jag använde pennan.
Här.
Pennan?
Du skriver bara med en hand.
Jag vågar knappt fråga, men finns det något papper?
Ja, självklart finns det papper.
Man kan inte ha ett kontor utan papper.
Skriv smått. Åh, och använd båda sidorna.
Hur fick du den?
Jag hjälpte den gode herren att fatta rätt beslut.
Fick du använda våld?
Bara övertalning.
Synd.
Bill... Jag vill betala dig för det här.
Åh, nej. Det accepterar jag inte.
Varför inte? Det tog tid och ansträngning. Du måste kompenseras för det.
Det är väldigt vänligt av dig, men att hjälpa en granne
och samtidigt tvätta flinet från en skurks ansikte,
det är belöning nog för mig.
En penny för en penna? Det är ju löjligt. Ett rån.
En penny för en penna är ett rimligt pris, Rosemary.
Inte om man behöver tio. Det blir tio pennies, tio cent.
-Och? -Och alla har inte tio cent.
-Är allt som det ska? -Allt är bara bra.
Rosemary.
Okej. Nej, det är inte bra. Det är inte alls bra.
Tänker du berätta vad det här handlar om?
Det är Lee. Han vill inte att jag ska veta, men...
Jag är rädd för att hans företag är i fara.
-Sågverket? -Du får inte säga ett ord om det,
-inte till någon. -Jag tiger som muren.
Jag hjälper Lee effektivisera, strama åt, minska kostnader...
...men vad jag än gör, så gör det knappt någon skillnad.
Jag har en idé. Jag kan dela av hans kontor,
hyra ut hälften, sätta in en till dörr.
Rosemary.
Det är dags att du pratar med Lee.
-Berätta hur orolig du är. -Nej, det går inte.
-Varför inte? -Det går bara inte.
Det gör det visst.
Skrev inte du en kolumn om vikten av att kommunicera?
Det låter kanske bekant.
Så, sätt igång.
-Men... -Inga men.
Bara gå.
Nu.
Allt har sin tid.
En tid att tiga...
...och en tid att tala.
En tid att söka, en tid att släppa det förlorade.
Men du är inte förlorad, för jag hittade dig.
Tänker du göra mig sällskap på vägen till San Francisco?
Jag tänker ta med dig hem till Hope Valley.
Folket där förtjänar att få höra hela historien...
De vill inte lyssna.
Jag är en fara för dem.
-En laglös. -Du var... en laglös.
Abigail, jag försöker skydda dem.
-Jag försöker skydda dig. -Vi kanske inte behöver skyddas.
-Om något händer... -Så löser vi det tillsammans,
för det är sådana vi är i Hope Valley.
Staden behöver höra från dig, Frank, även om det bara är adjö.
Det är du skyldig oss.
Jag är skyldig er en ursäkt.
Ni välkomnade mig, tog mig till era hjärtan.
Jag skulle ha berättat sanningen för er.
Istället upprätthöll jag lögnen.
Det sägs att det som definierar en man är inte hans misstag,
utan vad han lär sig av dem.
Matt Landry är död.
Han gjorde många misstag.
Han gjorde hemska saker, det ska inte förnekas.
Men utan Matt Landry, skulle inte Frank Hogan finnas.
Hans...
...ilska...
...lärde mig godhet.
Hans girighet...
...lärde mig generositet.
Hans likgiltighet...
...lärde mig medkänsla.
Jag förväntar mig inte att bli förlåten,
men jag hoppas att ni minns mig som den ni kände...
...som mannen ni kallade er pastor...
...och er vän.
Tack för att ni kom. Jag uppskattar det.
Du ska inte gå.
Inte förrän vi har röstat.
Det här är en demokrati.
Ni har hört vad han hade att säga.
Alla som röstar för att återanställa Frank Hogan som pastor, res er upp.
-Du gjorde det rätta, borgmästaren. -Roligt att du tycker det.
Kom ihåg att du inte undgick en kula där inne,
Det var jag som räddade dig.
Nu när du är en välbärgad kvinna, vad har du för planer?
Det låter nog fånigt,
men jag har alltid drömt om att öppna en klädbutik.
Det låter inte alls fånigt. Det skulle säkert bli en succé.
Och du? Har du bestämt dig gällande Pinkertons?
Det är ett fint erbjudande, men...
Men du är en okonventionell man som inte trivs med ett konventionellt jobb.
Här är en tanke.
Har du funderat på att starta upp en egen verksamhet?
Jag är ju delägare i Abigails Café,
som du vet.
Jag menar en egen verksamhet.
Bill.
Jag hittade din väns änka, Mary Benson.
Hon äger en gård utanför Silverton Falls.
Tusen tack, Jack.
-Inga mer hemligheter. -För nystarter.
Jag är glad att du inte dog när du blev skjuten.
Amen till det, grabben.
Där är Matt.
Han ser inte ut att vara på väg någonstans.
Vad gör du här så sent? Letar du efter fler besparingar?
Lee... du behöver inte hålla masken längre.
Jag känner till dina ekonomiska problem.
Ekonomiska problem? Vad...?
Vilka ekonomiska problem? Jag har det bra.
Kom igen.
Du kan vara ärlig mot mig.
Jag är helt ärlig.
Men den obetalda räkningen på affären, då?
Jag har betalat den.
-Har du? -Ja.
Den låg under alla papper på mitt skrivbord,
precis som jag sade.
Men jag känner till lånet också.
Lånet?
Åh, ja. Jag ansöker om lån för att expandera.
Men det gör jag hela tiden.
Vänta lite.
Är det vad alla besparingar har handlat om?
Tror du att jag håller på att bli pank?
-Är det inte så? -Nej.
Inte det minsta.
Men det verkade så,
så jag försökte bara hjälpa till.
Rosemary...
...tack för att du försöker spara pengar åt mig.
Det kan vara det sötaste någon har gjort för mig.
Men det var helt onödigt.
Nej, vet du vad som är helt onödigt?
En stor utgift som du inte behöver...
...när du försöker expandera.
Nej, nej. Jag sade att jag skulle bygga en teater åt dig,
och jag ska bygga en teater.
Men Hope Valley behöver ingen teater just nu.
Vi behöver ett större sågverk. Fler jobb, mer industri, bättre framtid.
Är du säker?
Jag har aldrig varit så säker på något.
Så...
Jag löser dig från ditt löfte.
Rosemary LeVeaux, det kommer en dag
när jag ska bygga...
...den största och bästa teatern på denna sida Klippiga bergen åt dig.
Jag vet.
Ja.
Jag är ledsen att jag har varit så beskäftig.
Jo, med sparplanen och inredningen.
Det är bara mitt aviga sätt
att försöka vara en del av ditt liv på.
Men det är du.
Du är en del av mitt liv.
Du är den bästa delen av mitt liv.
Kycklingen är i ugnen.
Och vinet är upphällt.
Huset är så fint.
Och du med.
Åh, konstapeln, du får mig att rodna.
Jag vill utbringa en skål
-för din inredningstalang. -Det är inte direkt Ritz.
Nej, men de säger: "Hemma är där hjärtat finns".
I så fall är det här mitt hem.
Undertexter: Caroline Ahlbäck