Aiemmin tapahtunutta:
-Miksi Garrison tahtoo sinut takaisin? -Hän suunnittelee ryöstöä.
Hän surmasi hyvän ystäväni, jolla oli vaimo ja tytär.
-Ei minun tarvitse sinua kuunnella! -Tottele.
Et ole isäni!
Sanoit, että sinuun voi tukeutua.
Minun on harkittava asiaa.
Hope Valley on ollut kotini vuosia...
TERVETULOA HOPE VALLEYYN
...ja siitä on tullut paljon enemmänkin. Inspiraationi.
Löysin viimein kertomukseni ytimen.
Se koskee yhteisöllisyyttä.
Miten ketään ei tuomita menneiden pohjalta. Kaikki voivat pelastua.
Vaikka se vaikuttaisi mahdottomalta.
Tarinalla on jo alku ja keskivaihe. Kunpa tietäisin vielä, miten se loppuu.
-Joko sinulla on idea? -Taitaapa olla.
-Osaisinpa kirjoittaa. Olet lahjakas. -Sanot noin, koska olet ystäväni.
Olet lahjakas ystäväni.
Ja utelias ystäväsi. Miten Frankin kanssa etenee?
-Minä ja Frank... -No?
Frank on mainio pastori. Mukavaa, että hänen tahdotaan jäävän.
Mutta olet huolissasi.
En tiedä, tahdonko sotkeutua salailijaan.
Ei hän enää salaile.
-Totta. -Mistä juttelette?
-Aikuisten juttuja. -Mikset ole pukeutunut?
-Minulla on nälkä. -Pukeudu ensin.
-Sinun pitää valita paitani. -Olet jo kyllin vanha.
-Minä voin auttaa. -Sinun pitää valita se.
Palaan pian. Mennään sitten, nuorimies.
-Olet lähdössä aikaisin. -Edessä on pitkä matka.
Ilmoitan Bensonin leskelle, että saimme johtolangan.
Päämaja lähetti ylimääräisiä partioita. Jesseäkään ei ole vielä näkynyt.
Garrison tarvitsee Frankia.
-Hän ei luovuta hevillä. -Emme mekään.
Minulla on ilmoitusasiaa.
Tällä viikolla meillä on tavaushaaste.
Ai, niin kuin kilpailu?
Vielä parempaa, Robert.
Ette kilpaile toisianne, vaan itseänne vastaan.
Mitä se tarkoittaa?
Kaikki ne, jotka oppivat kaikki taululla olevat sanat, saavat -
tällaisen. Omalla nimellään varustettuna.
Pyytäkää joltakulta apua.
Voitte mennä välitunnille.
-Pyydän äitiäni auttamaan. -Minä pyydän Abigail-neitiä.
-Hän ei ole äitisi. -Voi hän silti auttaa.
-Ei se ole sama asia. -Onpas.
Ette ole oikeasti sukua. Abigail ei rakasta sinua niin kuin äitini minua.
-Nti Thatcher. -Hra Barrett. Mikä teidät tänne toi?
-Etsin konstaapeli Thorntonia. -Hän on partioimassa. Mikä hätänä?
Sahalla tapahtui onnettomuus. Hra Coulter loukkaantui.
Tein neuvojesi mukaan. Ei se sitten vain toiminut.
-Lähetin väärän miehen asialle. -Kaikki näkivät etsintäkuulutuksen.
-Häntä ei silti häädetty pois. -Mikäs nyt eteen?
Jos emme saa Mattia, voimme kai jatkaa matkaa.
-Lähdemme omille teillemme. -Kuules, Lucky...
Näytä sinä Jesselle, miten käy, jos lähtee ilman lupaani.
Et ole menossa minnekään. Onko selvä?
Vuoto on tyrehtynyt, mutta tarvitset tikit.
Minun tarvitsee palata töihin.
-Et voi edes seistä tuolla jalalla. -Voin, jos ompelet haavan.
Totta puhuen minusta ei ole tähän.
Jos lähetän sähkeen tri Burnsille, hän ehtinee tänään paikalle.
-Saanko edes mennä kotiin? -Parasta, että pysyttelet täällä.
Se siitä sitten, Wade. Olet vastuussa.
-Yrittäkää pysyä aikataulussa. -Selvä, sir.
Emme ole esittäytyneet.
Wade Barrett, uusi työnjohtaja.
-Hei. -Lee. Tulin heti, kun kuulin!
Mitä tapahtui?
Kakkosvinssin vaijeri napsahti poikki ja se osui jalkaani. Kyllä se siitä.
Älä sure. En poistu rinnaltasi, ennen kuin olet taas...
jalallasi.
-Ei hätää. Ei sinun tarvitse jäädä. -Tahdon jäädä.
Kiitos. Mutta tarvitsen vain lepoa.
Totta kai. Lepo on parasta, mitä voit nyt tehdä.
Pöyhin tyynysi.
Kas noin.
-No niin. -Vielä yksi.
Varovasti.
Aiotko katsella, kun nukun?
Sinulle ei satu mitään, kun olen täällä. Olen hiirenhiljaa.
Selvä.
Nukun sitten vain.
Hyvä on...
Anteeksi, neiti. Oletteko sattumoisin Lucy Benson?
Olen.
Nimeni on Bill Avery.
Olin isänne hyvä ystävä. Onko äitinne kotona?
Äitini on kuollut. Muutama vuosi isän jälkeen.
Anteeksi. En tiennyt.
Olette ratsastaneet pitkän matkan. Tahtoisitteko teetä?
Oikein ystävällistä. Kiitos.
Eipä kestä.
-Tulitko hakemaan Codya? -Hän pitää siitä, kun kävelemme yhdessä.
Ymmärrän.
Kunpa ei olisi kiire takaisin töihin.
Paiskit liikaa hommia. Ansaitset hauskanpitoa.
Pidän minä hauskaa.
-Oletko heittänyt tikkaa? -Kauan sitten.
Katsotaanko illalla, miten paljon muistat?
Se olisi mukavaa, mutta...
Menneisyyteni vaivaa sinua yhä.
Kuka olin ja kuka olen nyt.
Valehtelisin, jos väittäisin muuta.
Etkö tunne oloasi mukavaksi kaltaiseni seurassa?
Ei kyse ole siitä...
En tahdo painostaa sinua mihinkään, mitä et tahdo.
Et painostakaan. Heitetään tikkaa.
Milloin pelataan?
Me kaksi voimme kokeilla toiste.
Tänään on spagetti-ilta. Opettaja kertoi tavaushaasteesta.
-Sinun on autettava minua oppimaan sanat. -Minä autan sinua.
Ja teen ison annoksen spagettia.
Pitäkää te hauskaa. Niin mekin teemme.
Tule, Cody.
Kas tässä.
-Kiitos. -Se on kuumaa.
Sinulla on äitisi hymy.
Hän ei...
Hän ei palannut entiselleen isäni kuoltua.
Isäni kuoleman näkeminen oli hänelle liikaa.
Tulin tänne, koska -
emme löytäneet epäiltyä, jonka äitisi olisi voinut tunnistaa.
Ennen kuin nyt.
Löysittekö miehen, joka tappoi isäni?
Luulen niin. Hänen nimensä on Jake Garrison.
Uskoaksemme hän piileskelee Hope Valleyn itäpuolella.
Mutta hra Avery, ilman silminnäkijää ette voi...
Lucy.
Lupaan, että pidän huolen siitä, että Jake Garrison maksaa teoistaan.
Tavalla tai toisella.
Kiitos kovasti.
Entäs tämä?
Menetkö treffeille vai hautajaisiin? Laita tämä.
-Ei tämä taida olla hyvä ajatus. -Tämähän on kaunis.
Tarkoitin tätä iltaa. Pynttäytyminen, Codyn jättäminen kotiin...
Älä Codysta murehdi.
Etenemmekö liian nopeasti?
-Miten Billinkin kanssa kävi? -Eri miehet, eri tilanteet.
Enpä olisi niin varma. Luulin tuntevani Billin. Mitä oikein tiedän Frankista?
Siksi vietätte aikaa yhdessä. Tutustutte.
Cody!
Eikö Abigail-neidin mekko olekin kaunis?
On kai.
En ole kauaa. Teillä on hauskaa täällä.
-Eikä ole. -Onpas.
Harjoittelemme sanoja, syömme spagettia ja lihapullia...
Voit kopitella konstaapelin kanssa.
-Etkö tahdo harjoitella syöttämistä? -Olisin mieluummin Abigailin kanssa.
Harjoittelemme tavausta huomenna.
Leivon sinulle piirakankin. Sopiiko?
Hyvä on.
-Ei hän yleensä ole tuollainen. -Kyllä hän pärjää.
Sinä se jaksat...
-Miten hra Coulter jakselee? -Paremmin sitten, kun lääkäri saapuu.
Oletko harkinnut terveyskeskuksen uudelleen avaamista?
Se on käytännössä katsoen yhä kaivosyhtiön omaisuutta.
Voisit varmaan vedellä vähän naruja. Kasvava kaupunki tarvitsee lääkäriä.
Ei hassumpi ajatus.
Antakaa, kun autan.
-Jack! -Faith.
Onpa mukavaa nähdä. Toivoinkin törmääväni sinuun.
-Mitäs sinä täällä? -Asun Union Cityssä.
Tri Burnsilla oli kiire, joten hän lähetti minut.
Tässä pormestarimme Henry Gowen. Sairaanhoitaja Faith Carter.
-Te ilmeisesti tunnette ennestään. -Tapasimme, kun hoidin Jackin veljeä.
-Hauska tavata. -Samoin.
Päivänjatkoja.
En halua potilaani odottelevan.
Pitää vain käydä vähän siistiytymässä. Missä päin hotelli on?
-Saatan sinut sinne. -Kiitos.
-Muutit sitten Union Cityyn? -Niin tein.
-Kihlauduin erään pankkiirin kanssa. -Hienoa. Onnittelut.
Et kai ajatellut, että tulin vain tavatakseni sinut.
En tietenkään.
Toivottavasti et. Pelkäsin, että se vaikuttaisi siltä...
-Ei se vaikuttanutkaan. -Hyvä.
Entäs sinä? Jäikö Elizabeth Hamiltoniin?
Ei. Hän on täällä.
-Oletteko tekin siis kihloissa? -Etenemme rauhassa.
Fiksua. Teillä oli selvästi asioita selvitettävänänne.
-Se on ollutta ja mennyttä. -Mukava kuulla.
Toivottavasti sinulla ei ole kiusallinen olo seurassani.
Viihdyin seurassasi ja tahtoisin olla ystäviä.
-Totta kai olemme ystäviä. -Tuo merkitsee minulle paljon.
-Jos toimituksen kanssa on ongelmia... -Pärjään kyllä. Älkää surko.
Hyvä on.
Abigaililla oli jäljellä vain tomaattikeittoa.
Ei se ole yhtä hyvää kuin minun tekemäni, mutta se tepsii. Lisäsin vähän suolaa.
Ei ole nälkä.
-Hei. -Apu on saapunut.
Tässä on Faith Carter. Hän on sairaanhoitaja.
Sairaanhoitaja? Missä tri Burns on?
Hän ei ollut vapaa, tuuraan häntä.
-Toivottavasti se sopii. -Saat sitten kelvata.
Kaiketi.
Esitin kerran sairaanhoitajaa teatterissa.
Mikä sattuma. Kerran hoidin yhtä näyttelijää.
Olet osaavissa käsissä. Tulen käymään myöhemmin.
Kiitos, Jack.
Hoitaja Carter...
-Potilas ei ole yhteistyöhaluinen. -Niinkö?
-En saa häntä syömään. -Jankutan, ettei ole nälkä.
Ja minä jankutan, että terveellinen ruoka auttaa toipumisessa.
Sen varmasti tiesittekin.
Haavan hoitaminen on tärkein murheeni.
Konstaapeli hoiti sen jo. Ratsupoliisit ovat saaneet koulutusta.
Tiedän. Muttei huolellisuudesta ole haittaakaan.
-Annetaan hänen tehdä työnsä. Sopiiko? -Lee, säästä voimiasi.
Ei tarvitse puhua.
-Mitä varten tuo kello on? -Hätätilanteita.
-Jos en ole täällä Leen vieressä. -Kuuluko se varmasti alakertaan asti?
-Se on kovin pieni kello. -Enpä tiedä. Hän ei ole kokeillut.
Testataan sitä. Varmuuden vuoksi.
Hyvä ajatus. Lee. Kun poistun huoneesta, soita kelloa.
-Kuten haluat. -Hyvä.
Soita, kun tahdot!
Hetkinen!
Nyt vilkaisen sitä jalkaa.
Pastori!
Jessestä ei ole kuulunut. Turha kysellä enää.
Garrison tappoi hyvän ystäväni, ja minä puolustin sinua.
Minusta minulla on lupa kysellä.
Kunhan kysymyksesi liittyvät Garrisoniin.
-Eihän Jesse tuo Garrisonia tänne? -Jesse ei tule lähellekään, jos on fiksu.
Ei hän minusta kovin nokkelalta vaikuttanut.
Hänellä on ollut poikkeuksellisen rankkaa. Hän menetti molemmat vanhempansa lapsena.
Hän harhaili aikansa, kunnes Garrison otti hänet hoiviinsa. Ei Jesse ole paha.
Lucy Benson kasvoi ilman isäänsä Jake Garrisonin tähden.
Joten valitan, jos en käännä toista poskea.
Ei Jesse siihen liity. Ei hän ole tappaja.
Olet kiintynyt häneen.
Hän ihaili minua aikanaan. Vääristä syistä.
Jesse on kyllin vanha tekemään omat päätöksensä. Rukoilen hänen puolestaan.
Ilmoita, jos häntä näkyy.
Tarvitsen vielä jodia.
Teitä lykästi.
Tasan kaksi dollaria.
Hra Coulter käski panna nämä tililleen.
Saanko nimenne?
Faith Carter.
Hamiltonistako?
Sinä olet varmaankin Elizabeth Thatcher. Onpa hauska tavata.
-Olen kuullut sinusta paljon. -Samoin.
Mikä sinut tänne tuo?
Hoidan hra Coulteria. Lääkäri lähetti minut sijastaan.
Ja tulit tänne Hamiltonista asti.
En, olen töissä Union Cityssä.
-Mikäs sinut sinne vei? -Kihlattuni asuu siellä. Hän on pankkiiri.
-Sinulla on siis kihlattu. Onnea. -Kiitos.
Jack on kertonut sinusta paljon hyvää.
-Aivan kuin tuntisimme jo. -Kauniisti sanottu.
Pitää palata potilaan luo.
-Toivottavasti ehdimme tutustua lisää. -Varmasti.
Hienoa.
Kiitos.
-Hei sitten. -Hei.
-Entäs nyt? -Täydellistä.
-Päivää. -Hei.
-Toivottavasti en häiritse. -Et. Olethan tavannut naapurini?
-Toki. Wade Barrett. -Hei.
Wade auttoi taulun kanssa.
Hauska nähdä taas, konstaapeli.
-Neiti. -Kiitos.
Olisin minäkin voinut auttaa.
Tiedän. Mutta satuin mainitsemaan asiasta Wadelle.
-Missä Cody on? -Leikkii Ripin kanssa.
-Hän ei ole hyvällä tuulella. -Hän halusi harjoitella Abigailin kanssa.
Hän tahtoo sen todistuksen.
-Voisitko kattaa pöydän? -Toki.
Törmäsin tänään Faith Carteriin.
-Vai niin! -Hän on kovin nätti.
-Hän on oikein hyvä hoitaja. -Varmasti.
En liity mitenkään hänen tuloonsa.
Haluan kovasti uskoa niin.
Mutta saatan tarvita jotakin sanoja vakuuttavampaa.
Vakuuttavampaako?
Mitäköhän se voisi olla?
Onko ruoka valmista?
Tuossa tuokiossa.
Pese vain kätesi.
Näinkö sitä pidetään?
Tuo on hyvin lähellä.
Kaksi sormea tuohon. Rennosti.
Sulava liike.
-Täältä pesee. -Kokeile.
Ei hassummin. Kokeile uudelleen.
Selvä.
Sanoisin tuota aloittelijan tuuriksi.
En väittänyt olevani aloittelija.
Et edes osannut oikeaa otetta.
Olin unohtanut.
-Huiputitko minua? -En tiedä.
Huiputinko?
En olekaan ainoa salailija näillä main.
Arvoituksellisuus voi olla hyväksi.
Mitä muuta en tiedä sinusta?
Siitä sinun pitää ottaa selvää.
No niin.
Abigail-neiti ei tee spagettia noin.
-Resepti on hänen. -Mutta hän ei sekoita kastiketta joukkoon.
Maku on tismalleen sama.
Ei ole enää nälkä.
No, en ole mikään lääkäri,
mutta se taitaa johtua kikatustaudista.
-Eikä johdu. -Hyvä.
Kävi miten kävi, älä hymyile.
Sillä tässä ei ole mitään hauskaa.
Ei mitään naurettavaa. Ei mitään hupsua.
Ei niin mitään.
-Eikö totta, Jack? -Totta.
Kuuntele nti Thatcheria. Ei ole mitään -
syytä nauraa.
Nauraminen on kielletty.
Saanko minäkin kokeilla?
Ehkä minulla on vähän nälkä.
Milloinkohan viimeksi minua huijattiin noin?
-Toivottavasti et ole vihainen. -En. Se oli vaikuttavaa.
Minulla oli hauskaa.
Samoin.
Hyvää yötä.
Palasitpa myöhään.
Onko minulla kotiintuloaika?
-Tämä on ollut hyvä kuukausi. -Kasvava kaupunki on hyväksi myynnille.
Mutta tiedätkö, mikä on hyväksi itsellesi?
Kakaise asiasi ulos.
Hyvä on.
Olen huolissani sinusta ja Frankista.
Se ei ole sinun asiasi.
Ehkä niin, mutta voin silti kantaa huolta.
Frank ei ole ylpeä menneestään. Hän kohtasi sen. Meidät kaikki.
Mutta moni vaarallinen henkilö etsii häntä.
Sittenhän hän tarvitsee meitä.
He häipyivät.
Ilmaisin huoleni pastorille,
mutta kaikki tahtoivat esittää asioiden olevan hyvin.
Tällaiseen tilanteeseen olemme päätyneet.
Mitä ehdottaisit?
Eipäs nyt ylireagoida.
-Kukaan ei ole vahingoittunut. -Vielä.
Garrison haluaa minut.
Etsin hänet ja hoidan asian kuntoon.
Tapattaisit itsesi.
Hän ei hyväksy kieltävää vastausta.
Aseistetaan porukkaa ja päihitetään hänet.
Vihaisen väkijoukon lähettäminen lainsuojattomien perään on vaarallista.
Kuulkaahan.
Jos Garrison tahtoisi vahingoittaa meitä, hän olisi jo tehnyt sen.
Hän tahtoo kääntää meidät toisiamme vastaan ja vaikuttaa onnistuneen siinä.
Garrison haluaa Frankin joukkoihinsa.
En anna hänen onnistua siinä. En anna mitään sattua.
Et ole ainoa.
Jos he tulevat, olemme valmiina. Vartioidaan kaduilla.
-Otan ensimmäisen vahtivuoron. -Ei sitten mitään sankaritekoja.
Sama pätee kaikkiin. Jos näette jotakin, tulkaa sanomaan minulle tai Billille.
-Onko selvä? -On.
Hyvä.
Sinun pitää pysyä kaukana Abigailista. Ainakin toistaiseksi.
-"Ainakin?" -Ymmärrät kyllä.
Luulisin niin.
Kyse on hänen turvallisuudestaan. Sitten Garrison jättää hänet rauhaan.
Olet oikeassa. Pidän etäisyyttä. Garrisonin pidätykseen asti.
-Saitko lainkaan nukuttua? -Vähän. Ei se ollut helppoa.
On aivan oikein pelätä.
En anna heidän voittaa.
Sulje kahvila edes hetkeksi.
-En voi. -Vai etkö vain suostu?
Ehkä niinkin.
Mutta voisikohan Cody asua luonasi toistaiseksi?
Totta kai.
Ei syytä huoleen. En anna kenenkään satuttaa sinua.
Tiedän. Eivätkä he satutakaan. Mutta sinun on yövyttävä opettajan luona.
Etkö tarvitse minua täällä?
Haluan, että olet turvassa. Ja että saat sen tavaustodistuksen.
Tule. Mennään pakkaamaan.
Clara.
Jesse.
Säikähdin.
-Anteeksi, ei ollut tarkoitus. -Mitä sinä täällä teet?
Sinun on varoitettava Frankia.
Garrisonit tulevat. He tappavat Frankin, jos hän ei lähde mukaan.
-Kerro konstaapelille. -Minun on mentävä.
Et voi pakoilla ikuisesti.
Jos Jake löytää minut, kuolen.
Sitten sinun on pantava kampoihin. Muuten saat pelätä koko ikäsi.
-Voit aloittaa uuden elämän täällä. -Enpä tiedä.
Matt Landrykin pystyi siihen.
-Hän on minua kunnollisempi. -En usko.
Uskon sinuun.
Sinunkin on aika alkaa uskoa itseesi.
Ystäväsi tarvitsee sinua. Aiotko hylätä hänet?
Miten hän voi?
Haava oli tulehtunut, mutta hän toipuu.
Annoin hänelle kipulääkettä.
Olen pahoillani aiemmasta.
Älä sitä sure. On rankkaa, kun läheinen loukkaantuu.
Mutta ei ollut tarkoitus neuvoa.
Minä olen anteeksipyynnön velkaa siitä kepposestani.
-Ansaitsin sen. -Ethän.
Ehkä vähäsen.
Kiitos, kun hoidat häntä.
Se on työtäni.
Voi, Lee.
Ihanaa, että toivut.
Säikäytit minut puolikuoliaaksi.
Kun kuulin onnettomuudesta,
en tiennyt, mitä tehdä.
En osannut kuvitella elämääni ilman sinua.
Se pelottaa vielä enemmän.
Haluan vain sanoa...
Älä ikinä loukkaa itseäsi.
Äläkä ikinä jätä minua.
En ole käynyt kirkossa aikoihin.
Asiat voisivat olla nyt eri lailla.
Hauska nähdä teitä.
Emme tulleet rupattelemaan.
Kultajuna on matkalla, ja tarvitsemme apuasi.
En halua osallistua, kiitos vain.
Sinun on syytä muuttaa mielesi, sillä en tahdo satuttaa ketään. Mutta sen teen.
Aloitan siitä naisystävästäsi.
Koskekin Abigailiin ja se on loppusi.
Ehkä en tapa häntä. Nappaan mukaani vain.
Hyvä on, Jake. Voitit.
Ainahan minä.
Nostakaa hänet.
Seis siihen paikkaan.
Älä.
Frank!
-Pärjäätkö sinä? -Selvä se.
Tältä etäisyydeltä en ammu ohi.
Tunnenko sinut?
Olen Carl Bensonin ystävä.
Sen, joka kuoli pankkiryöstössä. Sellaista kuulin.
Sinä tapoit hänet. Kuten myös Silas Ramseyn ja monta muuta.
-Siitä ei ole näyttöä. -Hankin sitä vielä.
Joku kavereistasi on varmasti valmis puhumaan.
Ystäväsi kuoli polvillaan -
anellen henkensä puolesta. Ei vain anellut riittävän kovaa.
Sinä et saa tilaisuutta anella.
Älä tee sitä!
Et voi ampua häntä kylmäverisesti.
Ammunpas.
Bill. Hän saa ansionsa mukaan.
Jos painat liipaisimesta, päädyt iäksi vankilaan.
Laske aseesi, Bill.
Laske aseesi.
Kiitos, Clara.
Abigail-neiti!
-Olin huolissani! -Sanoinhan, että pärjäisin.
Saatan sinut kouluun.
-Tavaushaaste on tänään. -Harjoitellaan matkalla.
Onko tilanne ohi?
-Vihdoin. -Oletko kunnossa?
Luulisin. Puhun myöhemmin Frankin kanssa.
Olet kokenut kovia.
Sanovat, että se, mikä ei tapa, vahvistaa.
Sitten olet vahvimpia tuntemiani naisia.
-Olen sinulle palveluksen velkaa. -Mistä hyvästä?
Kun et antanut painaa liipaisinta.
Garrisonit ansaitsivat päätyä telkien taa.
Minun ei ole helppoa noudattaa sääntöjä.
Tiedän.
Siksi urani ratsupoliisina on ohi.
-Oletko varma? -Olen.
Hyvä Pinkertonille.
-En ota vastaan sitäkään työtä. -Etkö?
Olen parhaimmillani, kun en vastaa teoistani kenellekään.
Samaa mieltä.
Kas kummaa. Saan vihdoin päättää itse, mitä haluan.
Toivottavasti jäät Hope Valleyyn. Olen aina tukenasi.
Samat sanat.
Tiedän.
En ole koskaan ollut ylpeämpi teistä.
Teitte kovasti töitä ja sen huomaa lopputuloksesta.
Niin, Robert?
Milloin jaatte palkinnot?
Nyt. Ensimmäisenä on -
Opal. Täydet pisteet.
-Oikein hyvää työtä. -Kiitos.
Seuraavaksi -
Cody. Täydet pisteet.
Abigail-neiti on sinusta ylpeä.
Seuraavaksi...
Olen pahoillani.
Mistä?
Siitä, mitä olisi voinut sattua.
Kestän kyllä sen.
Pelolle en voi kuitenkaan antautua.
Sinä se et pienistä hätkähdä.
En niin.
En minäkään.
Kestätkö sen?
En tiedä.
Mutta siitä otan selvää.
Mahtaako hän tietää?
Tietää. Hän saa rauhan.
Samoin minäkin. Kiitos.
Hra Avery.
Rukoilisitteko kanssani?
Anteeksi.
Faith. Odota.
-Miten Lee jakselee? -Hyvin. Hän on pian tolpillaan.
Hyvä.
-Onko jokin pielessä? -Ei, ei.
Ehkä voisin auttaa.
Et voi.
-Ikäviä uutisia kotoako? -Ei.
Asia on henkilökohtainen. Anteeksi. Täytyy mennä.
Abigail-neiti!
Hidasta vähän.
-Missä Abigail-neiti on? -Ulkona pastorin kanssa.
Voit näyttää todistuksesi, kun hän palaa.
-Haluan näyttää sen heti. -Mutta hän ei ole nyt täällä.
Ei hän ole koskaan.
Ei tuo pidä paikkaansa.
Vähät jostain typerästä todistuksesta.
Mikä hätänä, Cody?
-Et ymmärtäisi. -Voisin yrittää.
Tiedän, että on rankkaa joutua jakamaan Abigailin huomio.
Haluatko kuulla salaisuuden?
Konstaapeli kertoi, ettei hänkään pitänyt siitä, että hänen äitinsä kävi muualla.
-Mutta kyllä hän pojastaan silti välitti. -Ei se ole sama asia.
Hän koki asian niin kuin sinäkin.
-Mutta Abigail-neiti ei ole äitini. -Ei niin, mutta...
Anna sanoi, ettei Abigail-neiti voi rakastaa minua niin kuin äiti.
-Anna on väärässä. -Eikä ole. En kuulu tänne.
-Ei tuo ole totta. -Onpas. En kuulu minnekään.
Oletko kuullut tarinan rumasta ankanpoikasesta?
Olipa kerran pieni ankanpoikanen, joka ei tuntenut kuuluvansa minnekään.
Muut linnut pilkkasivat sitä, ja se ajatteli, ettei kukaan välittänyt.
Eräänä päivänä se tapasi joutsenperheen.
Ja arvaapa mitä.
Se sopi niiden joukkoon.
Se ei ollut syntyjään sen perhe. Mutta se perhe oli sille tarkoitettu.
Sinä olet joutsen, Cody.
Löysit perheesi.
Abigail-neiti on se perhe.
Minä vain asun hänen kodissaan.
Ethän.
Asut hänen sydämessäänkin.
Kiitos kisasta.
-Jesse on kuulemma toipumaan päin. -Hän selviää kyllä.
-Hän toimi sittenkin oikein. -Kuulostat yllättyneeltä.
Olenkin. Rukouksesi kannattivat.
Yleensä ne kannattavat.
Et tainnut tulla puhumaan rukouksen voimasta.
En. Tulin kiittämään.
Kiitä Jackia. Minulla oli kalavelkani maksettavana.
Eikö töissä ole kiire?
-Ei enää. -Toimitus ei taaskaan päässyt perille.
Jää jälleen yksi takaraja saavuttamatta.
-Se ei taida olla hyväksi. -Älä muuta veistele.
Hra Coulterkin loukkasi itsensä.
Jos onnemme ei kohta käänny, alamme menettää urakoita.
Hra Coulter ei siitä ilahtuisi.
Ei Anna varmasti tahtonut loukata Codya.
Ei tietenkään. Kunpa vain olisin tiennyt.
No, meillä kaikilla on ollut paljon muuta ajateltavaa.
Cody mainitsi asiasta vasta nyt.
Pitää kertoa hänelle, että Anna erehtyi.
-Lapset tunnistavat kyllä totuuden. -Sen hän saa kuullakin.
Hyvä, että olet yhä hereillä.
Ajattelin, että suuttuisit. Huomenna on koulupäivä.
Joskus säännöistä voidaan vähän joustaa.
Tiedätkö, miksi olet minulle tärkeä?
Koska Jumala toi sinut elämääni syystä.
Tiesin heti, että tahtoisin sinun jäävän.
En ole ajatellut asiaa tuolta kantilta.
Ajattelepa tältä kantilta:
tarvitsen sinua siinä missä sinäkin tarvitset minua.
Siksi löysimme toisemme.
Niin kuin ruma ankanpoikanen, kun se löysi perheensä.
Juuri niin.
Sinä olet minun perheeni.
Rakastan sinua suuresti.
Minäkin rakastan sinua.
Tarvitsin lopun tarinalleni ja löysinkin sen.
Hope Valleyn väki kohtasi ongelmansa ja pelkonsa yhdessä.
Olivatpa ne sitten yhteisiä -
tai vain pienen pojan pelkoja.
Tänä yönä sydämemme lepäävät turvassa.
TODISTUS MENESTYKSESTÄ
Suomennos: Sonja Lahdenranta