Din episoadele anterioare...
- Jack! - Faith!
- S-a întâmplat ceva? - E personal.
- Banda Garrison merită să fie închisă. - Zilele mele de polițist s-au terminat.
- Ce s-a întâmplat? - S-a rupt un cablu metalic.
S-a mai stricat un ax de la o căruță de livrare.
Mai întâi e rănit dl Coulter și apoi asta?
Lee, te forțezi prea mult.
Nu ai niciun motiv să te grăbești așa la muncă.
Trebuie să te refaci.
Rosemary, m-am tăiat la picior, nu am ciumă.
Așa o fi, dar tot nu putem fi cât de grijulii se poate.
Această persoană are mult de lucru, foarte mult de lucru.
- Promite-mi că o iei ușor. - Îți promit.
- Revin mai târziu, să văd ce faci. - Sunt sigur de asta.
- Nu te speti prea tare. - Nu.
Încearcă să stai departe de mașinăria aia.
- Tot îți spun că nu sunt bolnav. - Atunci, așa să rămâi. Bine?
Du-te!
Măiculiță...
Wade, dă-mi, te rog, niște vești bune.
Mi-aș dori să pot, dar am mai pierdut un contract.
E al doilea în trei zile.
N-am făcut față programului de livrări, cu trei căruțe stricate...
- Și unul dintre fierăstraie s-a stricat. - Cât durează reparația?
Se ocupă doi muncitori de el. Poate dura restul săptămânii.
Însărcinează șase muncitori să se ocupe de el,
căci trebuie să ieșim din groapa în care suntem.
Intră!
- Zici că a nins aici... - Jack, e așa de frustrant!
Vreau să scriu despre Hope Valley.
Vreau să împărtășesc cu restul lumii povești despre viața mea aici,
dar nu pot trece de primul rând.
Uneori, ai inspirație, alteori, nu.
- Se pare că a mea e în vacanță. - S-a întors acum.
Am comandat asta de la magazin pentru tine, săptămâna trecută.
Pot?
Jack, e minunată!
Știu cât de mult înseamnă pentru tine aceste povești.
Mulțumesc mult!
Testeaz-o!
EȘTI INSPIRAȚIA MEA
Dragi copii,
înainte să începem,
vreau să v-o prezint pe Hattie Ferguson.
Tocmai s-a mutat aici din Hamilton.
- Nu de acolo sunteți și dv.? - Ba da. E foarte departe.
Vreau să-i urați bun venit lui Hattie și să o faceți să se simtă ca acasă.
- Bună, Hattie! - Foarte frumos!
Vă rog să vă luați manualele de aritmetică
și să deschideți la pagina 10.
Hattie, suntem cam strâmtorați cu manualele. Stai lângă Anna!
Fiecare avea manual la școala din Hamilton.
O să-ți procur unul imediat ce pot.
Nu vreau să stau lângă ea.
Ți-am alocat locul și trebuie să te conformezi.
Azi o să repetăm tabla înmulțirii.
- Îmi place rochia ta. - Dacă stau aici, nu suntem și prietene.
Mă gândeam la un tort de ciocolată.
Te rog, Florence, chiar nu e nevoie să te agiți atât.
Mă cunoști, îmi place să mă agit.
- Bună dimineața, doamnelor! - Bună dimineața!
Am auzit că urmează aniversarea cuiva.
Știu că e greu de crezut, dar n-am spus nimic. Jur.
Cum de ai aflat?
Sunt anchetator
și ancheta mea mi-a arătat
că e posibil ca o anumită persoană să nu aibă niciun plan de ziua ei.
Nu aveam, dar Florence tocmai m-a invitat...
La prânz. Dar e liberă pentru cină.
Și sunt în urmă cu cumpărăturile. Trebuie să plec.
Ziua bună!
- Cum îți sună o cină de aniversare? - Încântător.
Știu o cafenea mică și drăguță
și un bucătar fantastic care gătește doar pentru ocazii speciale.
Cine ar fi acesta?
Care e mâncarea ta preferată?
- Îmi place să fiu surprinsă. - Mă pricep la surprize.
- Ce zici de joi, la ora 19:00? - Ne vedem atunci.
E ultima.
Ar trebui să am niște mere pentru mâine și o să coc pâine.
Ești mai mult decât generoasă.
E greu pentru coloniști să se mute aici și să lase în urmă tot ce cunosc.
Se pare că vorbești din experiență.
Eu și Noah am venit în vest în căutarea unei vieți mai bune,
dar ne-a luat ceva timp să o găsim.
Îmi amintesc cum e să-ți fie foame.
- Dacă mai pot ajuta cu ceva, să-mi spui. - Ai făcut deja prea multe.
Aș putea spune la fel despre tine. Ești acolo zilnic, de o săptămână.
Cea mai bună parte a muncii mele e să pot fi util.
- Și care e cea mai rea? - Să nu pot dejuna duminica la cafenea.
- Pot fi convinsă să deschid devreme. - Nu, ai deja prea multe de făcut.
Să-ți pregătesc micul dejun nu e muncă.
Mai bine aș pleca.
Știi ceva? Clara se descurcă și singură cu servirea prânzului. Vin cu tine.
- Minunat! Mi-ar prinde bine ajutorul. - O să ne prindă bine.
Ca un început nou, după tot ce s-a întâmplat.
Da, știu la ce te referi.
Să nu crezi însă că ai scăpat. Vreau să-mi iau revanșa la darts.
Nu te lași. Nu-i așa?
- Ne vedem afară. - Bine.
- Îți iei după-amiaza liberă? - Da, mă duc să-i ajut pe coloniști.
- Dar e Clara aici. - Sigur o să se descurce.
- Aveai nevoie de ceva? - Da.
Voiam acordul tău să închid cafeneaua joi seară cu o oră mai repede.
Te pot întreba de ce?
E ziua lui Dottie Ramsey și voiam să-i pregătesc cina.
E o idee minunată.
- Deci ești de acord? - Da. Sigur o să-i placă.
- E doar o prietenă. - Desigur.
Există niște metode raționale de a învăța tabla înmulțirii.
Îmi poate spune cineva care sunt?
Dră Thatcher, Miles mi-a furat manualul.
Miles, te rog să-i dai înapoi manualul lui Emily.
E timpul pentru o pauză?
Una scurtă.
- E rândul meu la kickball! - Ba nu, e al meu!
Băieți, jucați-vă împreună.
- Vrei să joci șotron cu noi? - Nu joc șotron.
Eu și Janie, prietena mea cea mai bună, jucăm crochet.
Șotronul e distractiv.
- Am spus că nu vreau! - Laura, ce se întâmplă aici?
Am întrebat-o dacă vrea să joace șotron.
- Șotronul e prostesc. - Poate că tu ești proastă.
Ajunge!
Întoarceți-vă în clasă, la locurile voastre!
Sunt foarte dezamăgită de cum vă purtați azi unii cu alții.
- Ea a început! - Nu contează cine a început.
Important e să învățăm să ne tratăm cu bunăvoință în această clasă.
Azi va fi prima zi din...
...Săptămâna Bunăvoinței.
Ce e Săptămâna Bunăvoinței?
În fiecare zi din această săptămână, ca temă a voastră,
o să faceți un gest de bunăvoință pentru cineva.
Nu pentru cel mai bun prieten, ci pentru altcineva.
- Cum ar fi? - Cineva la care nu vă gândiți de obicei.
Trebuie să alegeți.
- Chiar trebuie? - Da.
Suntem o comunitate și e timpul să ne purtăm ca atare.
Dle pastor, nu ne puteați ajuta într-un moment mai potrivit.
Ne e mai greu decât credeam să ne găsim de lucru.
Compania feroviară face angajări.
A făcut pentru o vreme. Nu mai face.
Câțiva oameni au primit slujbe la fabrica de cherestea, dar nu e suficient.
- Facem orice putem ca să ajutăm. - Mulțumim.
E totul bine cu el?
Nu se mai oprește din plâns.
- Cum îl cheamă? - Oliver.
Bună, Oliver!
- De cât timp are febră? - De vreo două zile.
- E o asistentă în oraș care poate ajuta. - Nu-mi permit o asistentă.
- Nu-ți face griji. - Faci parte din Hope Valley acum.
Avem grijă unii de alții.
Liniștește-te, Oliver! E în regulă.
- Voiai să vorbim? - Da.
Am vorbit cu primarul Gowen.
A spus că ai refuzat oferta de a conduce infirmeria.
Da.
Nu-ți place să lucrezi în Hope Valley?
- Ba da. - Te pot întreba de ce ai refuzat?
Am primit o telegramă de la logodnicul meu.
A spus că trebuie să mă întorc imediat în Union City.
- E totul în regulă? - Da, totul e bine.
I-am spus că mă întorc imediat ce-mi termin treaba,
după ce pun infirmeria pe picioare.
- Și are o problemă cu asta? - Așa cred.
Vine mâine aici, ca să mă ia acasă.
- Și tu ce părere ai despre asta? - Nu știu.
Îl iubesc pe Peter și vreau să-l fac fericit,
dar să fiu aici și să schimb viața oamenilor
mă face să mă simt foarte vie.
Sincer, nu știu ce să fac.
Am adus... Masa.
- Îmi pare rău, n-am vrut să întrerup. - Nu, e în regulă. Tocmai plecam.
Faith, vorbește cu Peter despre asta. Spune-i ce simți.
Am impresia că am întrerupt ceva.
A refuzat oferta de a conduce infirmeria.
Se pare că ea și logodnicul ei au niște probleme.
- Și a venit la tine să le rezolve? - Da.
- Sunt prietenul ei. - Știu.
Nu înseamnă că trebuie să-mi placă asta.
Doar ca să știi, nici eu nu știu ce să cred despre faptul că Wade Barrett
locuiește chiar lângă tine.
E foarte galant.
- Cum o să concurez cu asta? - Poate ar trebui să încerci.
Bine.
După masă, o să te scot
la o plimbare romantică lungă, în jurul lacului. Doar noi doi.
- E cam răcoare pentru o plimbare. - Nu-ți face griji, îți țin eu de cald.
- Ce zici de asta drept concurență? - Ai câștigat.
- Nu mai plânge. - Poftim...
Are o infecție ușoară la ureche, dar am descoperit-o repede.
- Ar trebui să fie bine. - Datorită vouă.
Aș vrea ca mâine-dimineață să te aducă în oraș cineva,
ca să fim siguri că nu apar complicații.
- Nu v-aș mai putea deranja iar. - Edith, nu e niciun deranj.
Nu vă pot mulțumi îndeajuns pentru tot ce ați făcut.
- Ești gata de plecare? - Pe mâine!
CAFENEAUA LUI ABIGAIL
Caleb m-a surprins dimineață făcându-mi patul.
Așa că i-am pus un fursec în plus în cutia de prânz.
E important să-i învățăm pe copii să se respecte unii pe alții.
E despre învățarea manierelor, dacă e să mă întrebi pe mine.
E așa de greu să-i înveți pe copii să se poarte cum trebuie...
Vorbești și iar vorbești și le intră pe o ureche și le iese pe cealaltă.
Cred că am o soluție. Când eram de vârsta copiilor voștri,
tinerii învățau bunele maniere participând la un dans.
- E o idee interesantă. - Era minunat.
Fetele purtau cele mai bune rochii și băieții aveau costumele de biserică.
Erau aranjați și eleganți și se purtau cât mai frumos puteau,
tratându-se cu respect și curtoazie.
Mi-aș dori să putem face așa ceva și aici.
Am putea, dacă ar organiza Rosemary.
E Săptămâna Bunăvoinței și...
Mă pricep să organizez astfel de lucruri.
Nimeni nu se pricepe mai bine decât tine.
Ar trebui să fie o oră de dans, ca elevii să repete.
- Pot rămâne după ore. - Și apoi să fie dansul de rigoare.
O să fie nevoie de decorațiuni și, desigur, de aperitive.
- Eu o să coc negrese. - Iar eu o să aduc punci și prăjituri.
E fantastic! Bunăvoința e contagioasă în Hope Valley.
O zi bună!
Se zvonește că Lee Coulter pierde multe contracte de afaceri.
Da, parcă nu se mai termină.
- S-a mai întâmplat așa ceva? - Nu.
Te gândești la ce mă gândesc și eu?
- Jack, ceva nu e în regulă. - Așa e.
- Să sperăm că e doar un șir de ghinioane. - Bine ar fi să fie așa.
Orașul ăsta trăiește de pe urma fabricii de cherestea.
Jack!
Aș vrea să ți-l prezint pe logodnicul meu, Peter Fillmore.
- Peter, încântat! - Sergent...
Aveți un oraș drăguț.
Și nouă ne place și suntem recunoscători pentru ajutorul oferit de Faith.
E foarte pricepută în ce face.
Speram să poată rămâne până-i găsim un înlocuitor.
Din păcate, trebuie să ne întoarcem acasă.
- Dacă aș mai fi stat o săptămână, două... - N-ai o nuntă de organizat?
- Ba da. - Atunci, nu mai e nimic de spus.
Le pot face pe amândouă.
Draga mea, să fii soția mea o să fie o meserie cu normă întreagă.
N-o să mai fie nevoie să te joci de-a Florence Nightingale de acum încolo.
- Mi-a părut bine, sergent. - De asemenea.
Înainte să-mi spuneți ce gesturi de bunăvoință ați făcut unii pentru alții,
dra LeVeaux are un anunț.
Bună ziua, copii!
Fiindcă e Săptămâna Bunăvoinței,
m-am oferit să fac un gest de bunăvoință.
- Sper că nu altă piesă de teatru... - Robert!
Poate și mai bine decât o piesă.
O să organizez un dans pentru voi.
Cu decorațiuni, muzică și aperitive.
O să fie magic.
O să exersăm după ore
și, la final, o să știți cu toții cum să vă comportați
ca niște doamne și domni adevărați.
Ne vedem după ore!
În Hamilton, eu și Janie, cea mai bună prietenă a mea, mergeam la cotilioane.
E nevoie și de o orchestră.
Nu ai nevoie de o orchestră
ca să te simți bine și să-ți faci prieteni.
N-o să fie la fel.
În regulă...
Cine a făcut un gest de bunăvoință pe care ar vrea să ni-l împărtășească?
Am spălat vasele pentru mama.
Foarte bine, Opal! Altcineva?
Am salvat un sconcs! Vreți să-l vedeți?
Cât a spus asistenta că durează până-ți revii cu umărul?
Nu prea mult. O săptămână, două.
Te întorci să lucrezi la magazin?
Încă nu știu sigur. Știu doar că vreau să câștig mult mai mulți bani,
ca să-i cumpăr fetei mele multe lucruri drăguțe.
Jesse, nu sunt fata ta.
Nu încă.
Îmi pare rău că ești tristă în privința dansului.
Vrei să mă lași în pace?
Uneori, când sunt tristă, mă înveselește Brownie.
Vrei să-l ții?
Pleacă!
Poftim, Opal...
Mai bine l-ai duce înăuntru, să-l cureți.
- Hattie Ferguson, ai fost răutăcioasă! - Nu mă lăsa în pace.
- Încerca doar să fie drăguță. - O urăsc!
- Nu vorbești serios. - Ba da. Îi urăsc pe toți de aici!
Nu urăști pe nimeni.
O să rămâi după ore și o să speli tablele.
Asta face parte din cablul rupt care te-a tăiat la picior.
Privește marginea.
Nu s-a rupt din cauza uzurii. A fost tăiat.
Adică spui că n-a fost un accident?
Am examinat și axul rupt de la căruța de livrare.
Sunt zgârieturi lângă capul pinionului,
ca și cum cineva a folosit o unealtă să slăbească roata dințată.
Nici asta nu crezi că a fost un accident?
Aș cataloga drept ghinion un accident îndoielnic, dar două?
Nu, dle. Ceva nu e în regulă aici.
Sabotaj. Minunat!
Am terminat cu tabla. Pot pleca?
Încă nu. Aș vrea să vorbesc cu tine.
Știu cât de greu e să mergi la o școală nouă,
dar ar fi mult mai ușor dacă ai încerca să-ți faci prieteni.
Nu vreau să-mi fac prieteni. Vreau să mă întorc în Hamilton.
Hattie, am simțit și eu asta când am venit aici.
Nu aveam niciun prieten.
Apoi am văzut că oamenii de aici sunt buni,
generoși și iubitori.
Trebuie doar să le dai o șansă.
Înainte să-ți dai seama, casa ta o să fie aici, în Hope Valley.
Ba nu. Hamilton e casa mea și Janie e prietena mea cea mai bună.
Am o idee.
Ce ai zice să-i scrii lui Janie și s-o chemi în vizită?
Așa, ai putea să-i arăți noua ta școală și s-o prezinți tuturor.
- N-ar fi drăguț? - Nu.
Ar urî totul la fel de mult ca mine.
Hattie...
La ce te gândești?
Îmi pare rău, sunt puțin distrasă.
Elizabeth, știu că ai multe pe cap ca învățătoare,
dar încruntarea ta n-o să facă altceva decât să-ți mai facă un rid
și sunt sigură că nu mai vrei altul în afara celor pe care le ai deja.
E Săptămâna Bunăvoinței. Ai uitat?
Bunăvoința nu înseamnă că o persoană n-ar trebui să fie sinceră.
Sunt alături de tine dacă ai nevoie de un sfat.
Mi-ar prinde bine unul.
Te ascult.
Am o elevă nouă,
căreia îi e greu să se acomodeze la viața de aici.
Am încercat totul, dar nu reușesc să ajung la ea
sau s-o ajut să-și facă prieteni.
Dacă m-ai întreba pe mine, ceea ce ai făcut,
trebuie s-o ajuți să-i cunoască pe ceilalți copii
și să afle ce au în comun.
Odată ce cunoști pe cineva,
e mult mai ușor să se creeze o legătură.
- Are sens. - Desigur.
Uită-te la noi două, de pildă. Odată ce am ajuns să te cunosc,
mi-am dat seama că, sub toată aparența ta dură,
se află o scânteie de personalitate.
Asta mă face să mă simt mult mai bine.
Vezi? Funcționează.
Mă bucur că a scăpat de febră.
Ar trebui să fie bine, dar, dacă face iar febră,
dna Stanton trebuie să-i telegrafieze unui doctor.
- Tu n-o să fii aici? - Nu.
Mă întorc mâine acasă, în Union City.
Dră Carter, ești un înger al compasiunii.
E adevărat. O să ne fie dor de tine.
Și mie de voi.
Ar trebui să plecăm.
Edith, e totul în regulă?
Încă pari îngrijorată.
Am aflat că dl Gowen ne crește chiria pentru pământul nostru.
A spus că o să ne evacueze dacă nu plătim.
Cât timp v-a dat înainte de mărirea chiriei?
Asta e problema. Vrea banii până luni.
Nu e deloc timp.
Nu știu ce o să ne facem.
Nu avem unde să mergem și nu avem timp să facem pregătiri.
Îl cunosc personal pe Henry Gowen. O să vorbesc cu el.
Cody, ai folosit ceva săpun...
Era murdar. A urmărit veverițe?
Singurul lucru pe care-l mai urmărește Rip e mâncarea din castronul lui.
De ce nu-l duci afară, să-l clătești?
O să-i spun drei Thatcher că ai fost foarte drăguț cu Rip.
- Peter... - Cu ce te pot ajuta?
Știu cât de mult te respectă Faith, așa că voiam să vorbesc cu tine.
Desigur. Ia loc, te rog!
Ce te preocupă?
A fost mereu o femeie energică,
dar mi-e teamă că, în ultima vreme, se poartă cu totul irațional.
Irațional? Cum așa?
I-am tolerat dorința de a munci cât de mult am putut,
dar acum e timpul să ne căsătorim și să ne întemeiem o familie.
Și vrei să-i spun că e o idee bună?
Din câte înțeleg, îți respectă părerea
și femeile au nevoie uneori să li se spună ce să facă.
Dacă Faith vrea să fie asistentă, ar trebui să poată alege.
A ales să se mărite cu mine.
- Nu văd de ce nu poate fi ambele. - Nu este posibil.
Înțeleg că nu suntem de acord cu asta, așa că nu-ți mai irosesc timpul.
Peter...
Ești sigur că Faith o să fie fericită dacă o să renunțe la ce-i place să facă?
Nu sunt sigur că știe ce o să o facă fericită.
Dar tu știi?
Desigur.
Sigur nu vrei să te joci?
Probabil că ai mai multe în comun decât crezi cu colegii tăi de clasă.
De pildă, cu Cody. Și el e nou.
Nici el nu a avut prieteni când a ajuns aici.
Cea mai bună prietenă a lui era Becky, sora lui.
Ce a pățit?
S-a îmbolnăvit, așa că e în Union City acum, sub tratament.
Dar îi e tare dor de ea, așa cum și ție ți-e dor de prietena ta.
- Nu e la fel. - Nu.
N-o să-i ia locul prietenei tale Janie
și n-a crescut într-o casă modernă din Hamilton,
dar i-ar prinde bine un prieten mai mare,
o soră mai mare.
Hattie, i-a luat ceva timp să-și facă prieteni, dar și-a făcut.
Dacă încerci și ești binevoitoare, sigur o să-ți faci și tu.
Băieți, nu vreau să trag vreo concluzie,
dar Jack și Bill au cercetat micile accidente care au avut loc aici recent
și consideră că poate fi vorba de sabotaj.
- Sabotaj? - Wade, tu ce părere ai?
Ai lucrat la câteva fabrici. Ai mai văzut așa ceva?
N-a existat niciun atelier în care să nu fie rănit cineva.
Există acest risc.
Dar e curios faptul că toate căruțele s-au stricat deodată,
la fel și fierăstrăul.
Mike are dreptate.
Ca să fim siguri, aș dubla paza.
Bună idee!
După începerea muzicii,
domnii o să meargă până la domnișoare și o să invite una la dans.
Trebuie să vorbesc mai tare?
- Poate e mai bine să le arăți. - Bună idee!
Am nevoie de un voluntar.
Iată unul!
„Îmi acorzi...”
Îmi acorzi acest dans?
Nu.
Poftim? Ai refuzat cumva?
Nu vreau să dansez. Cu el sau cu oricine altcineva.
Cody, mi-ar plăcea dacă ai păstra sâmbătă primul dans pentru mine.
Hattie, nu așa ne comportăm la un dans sau oriunde altundeva.
Lasă-mă în pace!
Ascultă-mă!
Dacă o să te porți în continuare urât, nimeni n-o să vrea să-ți fie prieten.
Foarte bine! Nu vreau niciunul!
Dle Gowen... Trebuie să vorbim cu dv.
Judecând după ton, sigur n-o să-mi placă această conversație.
Probabil că nu.
Nu puteți crește chiria coloniștilor așa din scurt.
Ba pot.
Nu sunt acolo pe arendă, ci în urma unei înțelegeri.
Sunteți atât de nemilos, încât i-ați da afară pe bieții oameni?
Dnă Stanton, mila nu are ce să caute în deciziile de afaceri.
Dacă acei oameni nu-și permit chiria, să le facă loc celor care-și permit.
- Altfel, o să-i evacuez. - Ba nu. Evacuarea e un proces legal.
Chiar dacă sunteți primarul din Hope Valley, nu reprezentați legea.
Eu o reprezint.
Arătați-mi un ordin judecătoresc valabil și o să-l îndeplinesc.
Știu că Hattie e nefericită de când ne-am mutat aici,
dar nu știam că are probleme cu ceilalți copii de la școală.
Îmi pare foarte rău.
Se descurcă ei.
De Hattie sunt îngrijorată.
Nu pare să vrea să-și facă prieteni.
I-a fost dificil cu mutarea.
Vorbește adesea despre cât de dor îi e de casa frumoasă pe care o aveați
și de petrecerile și dansurile la care participați...
- V-a spus Hattie că suntem bogați? - Nu în așa de multe cuvinte.
E adevărat că am locuit într-o casă frumoasă, dar nu era a noastră.
- Nu? - Am lucrat pentru familia unui judecător.
- Am fost guvernanta fiicei lor, Janie. - Cea mai bună prietenă a lui Hattie.
Erau ca două picături de apă.
Când n-a mai fost însă nevoie de serviciile mele, a trebuit să plecăm.
Mă gândeam că Hattie s-ar simți mai bine dacă Janie i-ar face o vizită.
Dră Thatcher...
- Hattie nu v-a spus. - Ce să-mi spună?
Janie a murit.
Nu bănuiam că știi să gătești.
Sunt un bărbat cu multe talente.
Un toast!
Pentru o doamnă frumoasă într-o zi specială pentru ea.
- Sunt în dezavantaj față de tine. - Cum așa?
Ai modalități de a obține informații pe care eu nu le am.
Ce fel de informații ai vrea să obții?
În primul rând, aș vrea să știu de ce o persoană așa de independentă ca tine
ar deveni polițist.
Există mulți oameni răi care-i fură pe cei buni
și nu sunt suficienți oameni ai legii care să-i prindă.
Atunci, de ce ai renunțat?
Am aflat că nu poți rezolva mereu o problemă urmând o cale dreaptă.
Te mulțumește această informație?
- Pentru moment. - Bine.
Scuză-mă, dar am de condimentat două fripturi.
Nu mi-a mai gătit niciodată un bărbat.
Există o prima dată pentru multe lucruri.
Îmi pare foarte rău pentru Hattie,
cum se preface ea că nu are nevoie de nimeni, ca să ascundă cât de mult suferă.
Uneori, cred că ai răbdarea unui sfânt.
Copiii sunt ca un puzzle.
Uneori, trebuie să muncești din greu ca să potrivești piesele.
Dar merită mereu, mai ales pentru cineva precum Hattie.
Provocarea e acum să o ajutăm să treacă peste suferință,
ca să se poată deschide iar.
O să fii o mamă minunată într-o zi.
- Fiindcă-mi plac puzzle-urile? - Da.
Dar, mai important, pentru că faci o plăcintă de carne delicioasă.
Bine.
- Deci... - Deci?
N-ar trebui să-mi spui acum că o să fiu și eu un tată minunat într-o zi?
- Nu știu dacă e adevărat. - Nu?
N-am gustat niciodată plăcinta ta de carne.
Bill, spune-mi ceva!
Se pare că se încheie multe capitole din viața ta.
- Adică? - Poliția, Nora...
- Cum rămâne cu Abigail? - Suntem parteneri de afaceri.
Știu, dar ai spus-o chiar tu că ești un bărbat căruia nu-i place
să urmeze calea dreaptă ca să obțină ce vrea, ceea ce unii ar considera
că te face puțin cam periculos.
Poate imprevizibil, dar nu periculos.
Chiar și când vine vorba de chestiuni sentimentale?
Tu decizi.
De ce nu sunt și băieții aici? Am făcut ceva rău?
Nu ați făcut ceva rău, iar băieții nu sunt aici,
fiindcă e o întâlnire specială pentru fete.
I-am rugat pe părinții voștri să vă aducă aici,
ca să discutăm personal despre Hattie.
- Ne urăște. - De fapt, cred că e invidioasă pe voi.
Vă aveți unii pe alții. V-ați făcut prieteni aici.
Hattie e nouă și nu are pe nimeni.
Pentru că e rea.
Știu că poate vă e greu să înțelegeți,
dar Hattie a pierdut o prietenă de care era foarte apropiată
și nu mai e sigură dacă mai poate avea încredere în cineva ca să-i fie prieten.
A pierdut vreuna dintre voi pe cineva drag?
Am avut un câine care a fugit.
Am plâns mult.
Odată, am crezut că l-am pierdut pe Brownie. Am fost foarte tristă.
Dacă vă puteți aminti acel sentiment, știți ce simte Hattie acum.
Poate o ajutăm să se simtă mai bine.
Speram să spuneți asta.
CÂRCIUMĂ
Peter nu renunță.
Spune că, dacă nu mă întorc cu el în Union City, se destramă logodna noastră.
Și ce părere ai de asta?
Îl iubesc pe Peter, dar nu consider că e corect.
- Peter vrea ceea ce vrea. - Dacă nu e ceea ce vreau și eu?
N-ai vrea să afli asta acum, decât să o afli mai târziu?
Ar fi trebuit să vorbim despre asta înainte să ne logodim.
Mai bine mai târziu decât niciodată.
Jack, i-am făcut o promisiune și o promisiune e o promisiune.
Nu și dacă acea promisiune o să te facă nefericită tot restul vieții.
Credeam că dragostea ar trebui să le învingă pe toate.
Asta face. Dacă e cu adevărat dragoste.
De ce suntem aici?
- E o surpriză. - Nu-mi plac surprizele.
Bine...
Unele dintre fetele de la școală s-au reunit
pentru o mică petrecere de bun venit pentru tine.
Te așteaptă în salon.
- Nu merg. - Hattie, te rog!
Se străduiesc și vor să-ți fie prietene.
O am pe Janie.
- E singura prietenă de care am nevoie. - Hattie...
Stai jos, te rog!
Hattie, am vorbit cu mama ta
și știu ce s-a întâmplat cu Janie.
Îmi pare foarte rău.
Janie e prietena mea cea mai bună. O să fie mereu.
Știu.
Și n-o să uiți niciodată ce deosebită era.
Dar asta nu înseamnă că n-ar trebui să ai și alți prieteni.
Dar dacă o să li se întâmple ceva?
Draga mea, nu trebuie să-ți fie frică să-ți deschizi iar inima.
Știu că te doare și că o să te doară mult timp,
dar Janie și-ar dori să-ți faci prieteni.
N-ar vrea să fii tristă.
Nu asta presupune o prietenie.
- Îmi e foarte dor de ea. - Știu.
Dar trebuie să te detașezi puțin de ea.
E prea târziu.
Am fost foarte rea. Nimeni n-o să vrea să-mi fie prieten.
Hattie, noi îi tratăm pe oameni cu bunătate. Mai știi?
Și credem în a doua șansă.
Chiar și în cazul unei persoane ca mine?
Mai ales în cazul unei persoane ca tine.
Ești pregătită să te vezi cu fetele?
Surpriză!
FIRMA L. COULTER
Unul dintre angajații mei a simțit miros de fum
și atunci a văzut arzând canalul de alimentare rotativ.
Prea multe accidente, ca să pară toate accidente.
Lee, cineva încearcă să te scoată din afaceri.
- Deci incendiere premeditată? - Așa mi se pare.
Ar trebui să fac o reclamație la poliție?
Încă nu avem un suspect.
Odată ce deschidem o anchetă oficială, riscăm să nu mai aflăm cine e făptașul.
Nu știu ce părere ai tu, dar eu aș vrea să-l prindem mai întâi,
așa că mai bine păstrăm discreția.
Bine.
Ce bine că ne întoarcem acasă!
Peter, nu vin cu tine.
Nu vii?
Nu acum.
Au nevoie de mine aici. Nu pot pleca.
- Nu știi ce vorbești. - Ba știu.
Dacă nu urci în diligență, logodna noastră s-a terminat.
Dacă asta simți, e decizia ta, nu a mea.
- O să regreți asta. - Poate.
Dar trebuie să aflu singură.
- Bună! - Bună!
- Arăți minunat. - Nici tu nu arăți prea rău.
- Ești gata de plecare? - Da. Îl așteptam pe Cody. Mulțumesc.
- Ce chipeș ești! - Costumul ăsta îmi dă mâncărimi.
Nici n-o să mai simți după ce o să fii pe ringul de dans.
- Cine ți-a legat cravata? - Eu.
Ai făcut o treabă bună. Permite-mi să...
...o aranjez puțin.
Bine.
Nu credeam că e posibil, dar ești și mai chipeș acum.
- Mergem? - Da.
Bună! Arăți minunat!
- Dră LeVeaux... - Bună!
Ce drăguță ești în rochia ta frumoasă!
De vreme ce e Săptămâna Bunăvoinței, v-am făcut ceva deosebit.
- Da? - Un colier.
- L-am făcut din macaroane. - E... unic.
O să-l pun bine.
- Nu vi-l puneți la gât? - Desigur că o să-l pună.
- O să fiu frumoasa balului. - E foarte drăguț.
Chiar dacă nu o arată, copiii sunt foarte entuziasmați de această seară.
- Sper. - Știu asta, motiv pentru care ți-o spun.
Gestul tău de bunăvoință?
Rosemary, chiar dacă n-am fost mereu cele mai bune prietene,
ceea ce faci pentru copii e minunat.
E foarte drăguț din partea ta.
- Nu știu ce să spun. - Nu trebuie să spui nimic.
Poate îți întorc complimentul cu un colier din macaroane?
Nu. E mult prea generos.
Fetelor, ce aranjate sunteți!
I-am împrumutat Annei o rochie de petrecere pentru Săptămâna Bunăvoinței.
E minunat!
- Pa! - Pa!
Elizabeth Thatcher, nu știu cum ai reușit,
dar ai făcut un miracol cu acea fetiță.
- Ea a făcut singură munca grea. - Ce s-a întâmplat?
Și-a deschis inima.
Bună!
Ar trebui să începem.
- Îmi acordați acest dans? - Aș fi încântată.
Speram să-mi acorzi mie primul dans.
Vrei să dansezi cu mine?
Dacă e în regulă cu dra Thatcher.
E mai mult decât în regulă.
- Se pare că ai rămas fără partener. - Da.
Știu că trebuie să fiu la înălțime. Îmi permiți?
Desigur.
Traducerea: Raluca Glancz