Din episoadele anterioare...
- Cum se simte Becky? - Febra a cedat, dar pulsul îi e slab.
Trebuie s-o duc înapoi în Union City cât mai repede, ca să-și revină.
Peter, nu vin cu tine.
Dacă nu urci acum în diligență, logodna noastră s-a terminat.
E din cablul rupt care te-a tăiat la picior. Nu s-a rupt din cauza uzurii.
- Ceva nu e în regulă aici. - Sabotaj...
Poftim!
Lista cu fiecare angajat pe care l-am avut vreodată.
- Are cineva vreo socoteală de încheiat? - Nu-mi vine nimeni în minte.
N-am concediat pe nimeni niciodată.
Trebuie să păstrăm discreția. N-ar fi bine să ne dăm de gol.
O să port câteva discuții care să nu dea de bănuit, să văd dacă aflu ceva.
Dacă e chiar sabotaj, trebuie să-i punem capăt rapid.
- O să-i punem. - Urăsc să reduc turele, dar n-am de ales.
Suntem mult în urma programului și pierd contracte.
Lee, oricine ar fi în spate, face o mare greșeală.
Așa fac mereu.
Mulțumesc, băieți!
Am văzut-o pe Florence dimineață.
- Zicea că n-o să fie slujbă duminică. - Depinde de întoarcerea lui Frank.
E în Buxton. Depune mărturie în cazul Garrison.
- Abia aștept să nu mai aud de ei. - Și eu.
Dnă Abigail! Vine! Vine Becky!
Spune că se simte mai bine și că spitalul o să o externeze.
Sunt vești minunate! Scrie când se întoarce?
Nu, dar scrisoarea a fost expediată săptămâna trecută.
- Deci o să fie în curând. Nu-i așa? - Îi trimit o telegramă doctorului Burns.
- O să putem fi cu toții împreună. - Da, o să fim împreună.
- Bună, sergent! - Bună!
Sunteți norocos să vă treziți zilnic cu această priveliște.
Asta îmi îngreunează plecarea de aici.
- Vă mai gândiți să vindeți? - Da.
Vreau să mă mut înapoi în est, lângă fiica și nepoții mei.
- Cât cereți? - Nu știu sigur.
Depinde cine cumpără. Dacă e vorba de un tânăr ca tine,
care vrea să-și construiască o casă pentru noua lui familie...
- O dau cu un preț bun. - O să rețin asta.
Deja s-a interesat cineva de loc, așa că, dacă ești interesat, nu o lungi.
- Să cumpăr casa sau să întemeiez familia? - Da!
Ziua bună!
Am crezut mereu că o să fie ușor să fiu scriitoare.
Sunt atât de multe care mă inspiră aici.
Atât de multe povești și personaje pe care vreau să le cunoașteți...
E însă mult mai ușor să te consideri scriitor,
decât să stai jos și să scrii.
- Dră, aveți nevoie de o cursă? - Dră?
Nu, mulțumesc, nu accept oferte de la străini.
Sunt polițist. Trebuie să aveți încredere în mine. Reprezint legea.
Dacă e vorba de lege...
Referitor la cina de azi, nu știu sigur dacă mă întorc la timp.
Frank e plecat din oraș, așa că o să duc cu Faith provizii medicale în colonie.
- Poate că are ceva și pentru memoria ta. - Ce e în neregulă cu memoria mea?
Ai uitat să menționezi că rămâne să conducă infirmeria și c-a rupt logodna.
Am uitat asta?
Chiar nu mă deranjează că rămâne.
Faith e o asistentă foarte bună și avem nevoie de ea.
Mă bucur că spui asta. Haide!
Când vine Becky?
Dr. Burns i-a spus dnei Abigail că în curând, poate chiar mâine.
- Mi-aș dori și eu o soră mai mare. - O poți avea pe a mea.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
- Dră Thatcher, ce e acolo? - Aici avem un vulcan!
Și un exemplu de proiect pentru Târgul de Știință.
- O să avem un Târg de Știință? - Nu doar noi.
Toate școlile din vest o să organizeze Târguri de Știință
și un expert de la Institutul Politehnic din Cape Fullerton
o să-i aleagă pe cei mai buni cinci elevi care să concureze pentru o bursă.
Eu sunt prea mică să plec la școală.
Dar nu ești prea mică să faci un proiect de știință.
Partea cea mai importantă e să ne distrăm.
- Mie nu mi se pare foarte distractiv. - Priviți aici!
- Deci? Ne distrăm sau nu? - Da!
- Cum e cu infirmeria? - Agitație, dar nu mă plâng.
Mă ajută să nu mă simt singură.
- Ai prieteni aici. - Știu.
Ți-e dor de Peter.
- Mi-e greu să renunț la el. - Încă ești în cumpănă?
Nu. Nu e un om rău, doar că vrem lucruri diferite.
- Deci ești fericită aici? - Fericită, dar și puțin speriată.
E o răspundere mare să conduci o infirmerie.
N-am mai făcut așa ceva.
Ești o femeie puternică și ești talentată.
Ești mai sigur de asta decât mine.
Asta pentru că te-am văzut în acțiune.
CÂRCIUMĂ
- Dle Coulter! - Da.
Sper că nu sunt prea indiscretă, dar aș vrea să vă pun o întrebare.
Indiscretă? Niciodată. Dnă Blakely, ce pot face pentru dv.?
Am observat că unii dintre oamenii dv. au mai mult timp liber.
- E vreo problemă la fabrică? - Nu!
Nu... Doar reparațiile de rutină.
O să funcționăm în curând la capacitate maximă.
- Ziua bună! - Ziua bună!
Cafea, te rog.
Lee, aici erai! Am vești mari.
- Sper că sunt vești bune și mari. - Nu se putea mai bine.
Compania de Film Omnigraph vine în Hope Valley.
O să filmeze aici un film artistic!
- În cârciumă? - În tot orașul. Nu e tulburător?
- Ba da, sunt tulburat. - Se numește Mireasa șovăitoare.
Cu nimeni alta decât Mary Medford.
Lee, Mary Medford! A jucat în zeci de filme.
- E renumită. - Dacă spui tu...
Da. Și nu se termină aici.
Regizorul e Tobias Pope, care o să organizeze audiții pentru localnici,
pentru câteva roluri secundare din film.
Lasă-mă să ghicesc. Mergi la audiții.
Desigur! Chiar dacă o să fie doar un rol secundar,
e șansa mea să fiu cunoscută de un public
de un milion mai mare decât publicul dintr-un teatru mic.
Gândește-te! Lumea o să fie scena mea!
De parcă n-ar fi deja...
- Poftim, Owen! - Nu-ți trebuie toate alea!
- Înapoi! - Ușurel.
Nimeni n-o să moară de foame.
E mâncare destulă pentru toți, dacă o împărțim.
Bine. Am terminat.
Trebuie să schimbați pansamentul zilnic, ca să preveniți infecțiile.
Edith!
- Cum se simte Oliver? - Doarme. Mai pot face una, alta...
Pari obosită. Ar trebui să te odihnești și tu.
După ce pregătesc baia și gătesc.
- Ești gata de plecare? - Aproape.
E un leagăn în spatele căruței. Aș vrea să i-l dăm lui Edith.
Putem rezolva.
- Permite-mi. - Mulțumesc.
Poftim...
E destul de greu. Nu e soțul tău pe aici, ca să ne ajute?
Din păcate, nu mai e.
N-am știut. Îmi pare foarte rău pentru pierdere.
Nu e vorba de asta.
Roy a plecat cu ceva timp în urmă, înainte să știe că sunt însărcinată.
I-ai spus de Oliver?
Nu. N-am mai vorbit cu el de când a plecat.
- Crezi că ar trebui să știe? - Chiar dacă ar ști, nu i-ar mai păsa.
- Te ajut eu. - Mulțumesc. Pe aici.
Unul dintre stâlpii de cort e rupt.
- Și pânza e ruptă. - Nu e nimic major.
O să se strice vremea. Data viitoare, o să aduc niște unelte, să-l repar.
- Nu vreau să te deranjez. - Nu e niciun deranj. Ajut cu bucurie.
- Cum a decurs procesul? - Încă nu s-a terminat.
Am depus mărturie ieri. Frank trebuie să depună mâine.
Cred că băieții Garrison o să fie închiși mult timp.
Jesse, mă bucur mult că ai decis să faci ceea ce trebuie.
I-ai salvat viața pastorului Hogan. Ești un erou.
- Nu știu dacă-mi place să fiu numit erou. - O să te obișnuiești.
Vorbeam cu niște băieți de la fabrică. Mi-au spus că o să fie un dans popular.
Știi cumva pe cineva care ar vrea să meargă?
Nu. Florence Blakeley adoră să danseze.
Sunt sigur de asta. Pun pariu că e și foarte pricepută.
Nimeni nu execută mai bine decât ea un dans rapid.
În caz că o să mă refuze, ai vrea să mergi cu mine?
Poate.
Credeam că iei masa cu Jack.
- Da, dacă se întoarce la timp. - Unde e?
În colonie, cu Faith.
- E minunată. - Știu. Suntem foarte norocoși s-o avem.
Dar?
Abigail, vreau s-o plac și cred că putem fi prietene.
Dacă aș avea încredere în ea cu Jack.
Nu te grăbi. Cred că voi două aveți multe în comun.
- Nu e ușor. - Ce nu e ușor?
Să tragi cu urechea la ce zic adulții.
- Pot să ies să mă joc cu Robert? - Ai teme?
- Cody? - Becky?
Probabil că au prins prima diligență.
- Nu te bucuri să mă vezi? - Ba da.
- Ești bine? - Da.
Doar că durează ceva timp să-mi revin.
Mi-a fost foarte dor de tine.
De ce nu mi-ați spus despre asta?
- Speram să-și revină până acum. - E grav?
Nu e nimic în neregulă cu picioarele ei.
- Atunci, de ce e în scaun cu rotile? - E slăbită de la statul în pat.
Sincer, nu e motivată să depună efort.
De asta am adus-o aici. Are nevoie de încurajare și de sprijin.
- Adică e ceva emoțional? - Trebuie să-și dorească să se facă bine.
Dragostea de la cei care o iubesc e cel mai bun medicament acum.
- O să aibă parte de multă dragoste aici. - Știu asta.
Dnă Stanton, data trecută, am discutat despre nevoia copiilor
de a avea o casă adevărată.
- Îmi amintesc. - Acea nevoie încă există.
Mă întrebam dacă v-ați gândit cumva să vă ocupați de copii permanent...
Mă gândesc în fiecare zi
și știu că asta l-ar face fericit pe Cody, dar...
Sunteți îngrijorată de ce ar simți Becky în această privință?
Vreau să fiu sigură că asta ar face-o și pe ea fericită.
A trecut prin atâtea,
încât probabil că nu e pregătită să ia o astfel de decizie.
Cu cât decide mai repede, cu atât mai bine.
Asistentul social vrea să-i plaseze cât mai repede posibil.
- O să vorbesc cu ea și vă anunț. - Bine.
- Toate cele bune. - Dr. Burns, mulțumim pentru tot.
Abigail, ești sigură de asta?
Foarte sigură.
Am discutat cu toți de pe lista pe care mi-ai dat-o
și nu pare să fie cineva dușmănos.
- Deci nu e unul dintre oamenii mei? - N-am spus asta.
Credem în continuare că sabotorul e din interior.
Dacă n-o face din motive personale, sigur e plătit de cineva.
Întrebarea e cine ar plăti ca să te scoată din afaceri?
În primul rând, Henry Gowen.
A încercat să-mi ia fabrica de cherestea anul trecut.
Am auzit. Într-o partidă de pocher. Dar ai câștigat.
Pocherul a fost una dintre strategii. Cu toate taxele pe care mi le-a trântit,
e un miracol că am reușit să rămân în afaceri.
- Atacă din toate părțile. - Da.
Se pare că are impresia că nu mor suficient de repede.
Bazându-ne pe istoric, Gowen e principalul suspect.
Dar nu e singura posibilitate.
Ai putea întocmi o listă cu rivalii tăi? O să-i verificăm.
Sigur, n-o să fie o listă lungă.
Tommy Northridge a preluat un contract al meu.
Mi-a și împrumutat câteva căruțe, ca să nu mai pierd și altele.
- Îmi pare un om onest. - O să vorbim și cu el oricum.
- N-am știut că ești scriitoare. - Nu sunt. Îmi place să desenez.
- Pot să văd? - Da.
- De unde ai învățat să faci toate astea? - De la tata.
- A fost inginer? - A lucrat pe Podul Queensland.
Construiam o machetă, dar n-am reușit s-o termin.
- Tatăl tău te-a învățat toate astea? - Aproape tot.
Am o idee minunată.
De ce nu proiectezi un pod pentru Târgul de Știință?
Așa, ai putea construi macheta pe care n-ai mai terminat-o cu tatăl tău.
- Chiar credeți că aș putea? - Cu talentul tău, poți câștiga bursa.
- Nu sunt așa de bună. - Ești, crede-mă.
Se face frig.
Ce ai zice să intrăm și să facem niște ciocolată caldă?
- Îmi place mult ciocolata caldă. - Și mie.
- Vrei să încerci să mergi înăuntru? - Nu știu.
O să fiu lângă tine. N-o să te las să cazi.
- Poate mâine? - Mâine să fie.
Gata! Ar trebui să reziste o vreme.
Mulțumesc mult. Eram îngrijorată să nu se prăbușească.
Dacă mai ai nevoie de ceva, să-mi spui.
Mersi!
Roy era priceput la astfel de sarcini. Știa să repare aproape orice.
- E dulgher? - Nu, e miner.
Miner? Lucrează în zonă?
Un prieten a spus că lucrează la mina Silverton, dar...
Nu știu sigur.
Ai o poză cu el în medalion? Pot?
Lângă a lui Oliver.
Am avut neînțelegerile noastre, dar Roy e singurul bărbat pe care l-am iubit
și o să fie mereu tatăl lui Oliver.
Edith, pot să te întreb dacă Roy s-a purtat vreodată urât cu tine?
Nu s-a purtat, doar că...
N-a acceptat prea bine ideea de a fi soț.
Dar e în regulă, eu și Oliver ne descurcăm.
Trebuie doar să-l îndrepți puțin.
- Așa! Perfect! - Ar trebui să fie în regulă.
E bine că ai atât de multe lucruri care trebuie reparate.
E posibil să am mult timp liber dacă se închide fabrica de cherestea.
Dar n-o să se întâmple. Nu-i așa?
Sper că nu.
Ziua bună!
- Sper că nu întrerup nimic. - Nu. Wade mă ajuta să repar scara.
Mă bucur mereu să văd vecini ajutând vecini.
Să-mi spui dacă te mai pot ajuta cu ceva.
- Mulțumesc. - Sunt alături.
- Sergent... - Wade...
- Ce e? - E foarte serviabil.
Și foarte îngrijorat pentru slujba lui. Ce se petrece cu fabrica?
- Nu pot spune exact. - Nu poți sau nu știi?
- E confidențial în această etapă. - Atunci, să vorbim despre altceva.
- Cum ar fi? - Vizita ta în colonie.
- Cum a fost? - Nu așa de bine.
O mai știi pe femeia cu bebelușul? Cea pe care o ajuta Faith?
Edith.
Soțul ei a părăsit-o înainte să se nască bebelușul.
- Îi este foarte greu. - Știi ce s-a întâmplat?
- Nu. - Dar o să afli.
Ar trebui să-mi fac griji că îmi tot citești gândurile?
Poate puțin.
Știi la ce mă gândesc acum?
Sper.
N-ai spus nimic toată după-masa.
Îmi pare rău, dar uneori mă cufund în ce fac.
N-ai de ce să-ți pară rău.
Dra Thatcher mi-a spus că ai un talent deosebit.
Să fac astfel de lucruri mă face să mă simt aproape de tata.
- Făceați asta împreună? - Când avea timp.
Becky, știu că nimeni nu-i poate înlocui pe părinții tăi, dar...
Dr. Burns spunea că trebuie să vă găsească o casă adevărată ție și lui Cody.
Mi-ar plăcea să stau aici, dar...
- Dar ce? - M-ai vrea aici?
De ce spui asta?
Uită-te la mine! Nici nu pot să merg.
Doctorul spune că o să scapi în curând de scaunul cu rotile.
- Și dacă nu o să scap? - Tot n-ar conta pentru mine.
- Știu că ți-ar plăcea să-l ai pe Cody. - Nu doar pe Cody.
Becky, când erai bolnavă și m-am gândit că ți se poate întâmpla ceva,
am simțit că-mi pierd propria fiică.
Nu știu dacă pot explica asta, dar,
din clipa în care tu și fratele tău ați apărut în viața mea,
am știut că ne e dat să fim toți trei împreună.
- Vorbești serios? - Da.
Ești în inima mea și exact acolo se nasc familiile.
- Înseamnă că o să fim o familie? - Înseamnă exact asta.
- Prima dublă... - Dle Pope?
- Cine întreabă? - Rosemary LeVeaux.
Încântată să vă cunosc. Sigur îmi cunoașteți munca.
- Nu pot spune asta. - Ioana d'Arc din Ioana d'Arc?
Major Barbara din Major Barbara și văduva îndoliată din...
Permiteți-mi să ghicesc. Văduva îndoliată?
Am interpretat rolul principal în zeci de piese
și se întâmplă să fiu liberă pentru filmul dv. artistic.
Mary Medford are nevoie de o fată în casă.
E perfect. Am interpretat-o pe camerista din Camerista.
Nu pe ecran. La hotel, când ajunge aici.
- Dar sunt actriță. - Toate rolurile au fost distribuite.
Hickam?
E un scenariu?
Da, dnă. Dl Coulter mi-a tăiat programul de lucru,
așa că am mai mult timp liber.
Dl Pope te-a distribuit în film?
Da. Și Mary Dunbar o interpretează pe iubita mea.
- Și Mary o să joace în film? - La fel și Molly Sullivan.
Buna și bătrâna Molly Sullivan...
Dle Northridge, aveți acțiuni intense aici.
Da, mă descurc...
Lee Coulter ne-a spus că i-ați împrumutat două căruțe de livrare.
Coulter m-a ajutat să ies din impas o dată sau de două ori. Îi sunt dator.
- Ați auzit de accidentele de la fabrică? - Da. Și că e posibil să nu fie accidente.
Aveți cumva legături comerciale cu un bărbat pe nume Henry Gowen?
Curios că întrebați. Gowen a venit la mine acum două luni.
A vrut să ne reunim, ca să cumpărăm fabrica lui Lee.
L-am refuzat. Nu mi-a părut genul de om în care să am încredere.
Ați făcut o alegere înțeleaptă.
- Vă mulțumim pentru ajutor. - Oricând, domnilor.
Se pare că bănuiala lui Lee în privința lui Gowen poate fi corectă.
Dar ne trebuie probe.
Spune-i lui Lee că am vorbit cu Northridge. Mă întorc în vreo două ore.
Dră Thatcher, eu și Becky o să locuim cu dna Abigail!
Sunt niște vești minunate!
Și i-am telegrafiat doctorului Burns. Trebuie să completăm niște acte.
O să spun o rugăciune ca totul să se rezolve.
- Le pot spune prietenilor mei? - Nu văd de ce nu.
Becky, ai vrea să le spui fetelor?
- Credeți că o să-și amintească de mine? - Să-și amintească?
Abia așteaptă să te vadă. Rachel e înăuntru. Haide!
Nu pot.
E în regulă. O să-i rugăm pe băieții mai mari să te ajute.
Băieți? M-ați putea ajuta cu Becky?
- Haideți, băieți! Mulțumim mult. - Mulțumesc, domnilor.
Mă scuzați, îl caut pe Roy Sampson.
Mulțumesc.
- Roy, ai puțin timp? - Cine ești?
- Un prieten al lui Edith. - E bine?
Nu e bolnavă, dacă la asta te referi.
- Ea te-a trimis? - Nu. Nici măcar nu știe că sunt aici.
Aș vrea să vorbim despre ea. E important.
- Sunt ocupat acum. - Ce ai zice la o cafea în pauză?
- Nu am pauză în următoarea oră. - E în regulă. Aștept.
Bine.
Opal, ce s-a întâmplat?
- Nu știu ce să fac pentru proiectul meu. - Te pot ajuta.
Ephraim spune că știința nu e pentru fete.
Mai știți ce am spus în tabăra cu cortul?
- Fetele pot face orice pot face băieții. - Exact.
Există mulți oameni de știință renumiți care sunt femei.
Elizabeth Blackwell a fost un medic renumit. La fel și Marie Curie.
Becky, Emily Roebling a fost inginer de teren pe Podul Brooklyn.
Nu știam că fetele pot fi ingineri.
Pot. Singura limită e imaginația.
Spune-mi ceva ce ți-ar plăcea să faci, ceva distractiv.
Îmi place să mă joc cu Brownie.
Atunci, de ce nu-ți faci proiectul de știință despre urși?
Poți afla unde trăiesc urșii bruni și ce mănâncă.
- E asta știință? - Desigur!
E știința zoologiei.
Aceasta e o carte plină de informații minunate despre urși
și de poze. Vezi?
Uite-l pe vărul lui Brownie!
- O să-mi placă mult știința. - Poftim...
- Am un fiu? - Îl cheamă Oliver.
N-am știut că Edith era însărcinată.
Știu că tu și Edith n-ați avut mereu aceleași păreri,
dar cred că e timpul să rezolvați situația.
- N-o să funcționeze. - N-o să știi până nu încerci.
Am fost un soț groaznic. Crezi că o să fiu mai bun ca tată?
Roy, există o singură cale să afli.
- Edith nu are nevoie de mine. - Are nevoie mai mult ca oricând.
Am mai încercat o dată.
N-a mers.
E în regulă să fii speriat.
Nu sunt speriat. Las-o așa!
Deci Gowen s-a dus la Tommy să încerce să mă scoată din afaceri?
Asta mi-a spus Northridge.
N-ar trebui să fiu surprins. Care e următoarea mutare?
Lee, brusc am chef să joc pocher.
Pari la fel de fericit cum mă simt eu. E vorba de fabrica de cherestea?
Nu e nimic ce nu pot rezolva. Spune-mi, ce te-a demoralizat așa?
Regizorul ăsta, Tobias Pope.
I-a distribuit în filmul lui pe toți localnicii, cu excepția mea.
Molly Sullivan, Mary Dunbar, chiar și Hickam.
- Cu ce greșesc? - Rosemary, nu greșești cu nimic.
Nu e vina ta că Pope ăsta nu-ți vede talentul.
Dacă l-ar vedea, te-ar angaja într-o clipă.
- Da. - Da.
- Asta e! - Ce?
Leland Coulter, ești cel mai inteligent om pe care-l știu.
- Aș face bine să încep. - Stai puțin... Să începi ce?
- Planul tău. - Planul meu?
E genial!
Mă bucur că te-am putut ajuta.
- Mă bucur să te văd. - Și eu.
Becky a făcut progrese uimitoare la proiectul de știință.
- Dar nu se ridică din scaunul cu rotile. - Nu renunț.
Se pare că Wade Barrett e peste tot.
E un bărbat de treabă.
De fapt, mă gândesc să creez un personaj inspirat de el în povestea mea.
Fiecare eroină are nevoie de un vecin enervant.
Nu e enervant. E preocupat.
Nu e doar un cuvânt pretențios care înseamnă că-i enervează pe oameni?
Jack, Wade e un om de valoare pentru Lee.
- Trebuie să plec. - Pare serios. Sarcini de polițist?
Nu. E personal.
Înțeleg... Foarte misterios.
Da, ăsta sunt eu. Bărbatul misterios.
Ce se întâmplă?
Mai știi că am spus că mai e cineva care e interesat de pământul meu?
Da.
Se pregătește să facă o ofertă.
M-am gândit că ai vrea să știi.
Dle Besser, mă scuzați, vă rog...
Ce spuneați?
Portia, din Neguțătorul din Veneția. Ofelia din Hamlet.
Julieta din Romeo și Julieta.
Numiți doar monologul și pregătiți-vă să fiți impresionat.
Știți că filmele artistice sunt mute?
Desigur. Fac pantomimă cu bucurie.
Începem cu Julieta?
După cum am spus, toate rolurile au fost distribuite.
Dle Pope, nu știu ce pot spune ca să vă fac să vă răzgândiți.
Nu e nimic de spus. Mă scuzați...
V-ați dorit vreodată ceva atât de mult, încât ați avut impresia
că nu o să vă mai bată inima dacă nu obțineți?
- Cum ar fi puțină liniște? - Odată ce lucrul a devenit accesibil...
V-a fost interzis de cineva?
De cineva care vă putea schimba viața dacă spunea, pur și simplu, "da"?
D.W. Griffith, cu scurtmetrajul Dulcea răzbunare.
Avea nevoie de un asistent, dar nici nu m-a băgat în seamă.
L-am văzut la teatrul Princess. În stagiunea de vară.
Nu m-am necăjit.
Fiindcă erați calificat, dar nu v-a oferit șansa.
- Să-i arătați ce puteți. - Exact.
Atunci, știți cum e.
Dacă ați jucat teatru acum, sunteți mai bună decât credeam.
- N-am jucat și sunt. - În acest caz, aveți șansa s-o dovediți.
Serios? E minunat! Promit că n-o să fiți dezamăgit.
Desigur, îmi trebuie o copie a scenariului.
Poftiți! O s-o interpretați pe fata de la cârciumă.
- Are un nume? - Da. "Fata de la cârciumă".
Înțeleg. Mulțumesc.
Vă mulțumesc că mi-ați oferit o ocazie unică în viață, o ocazie...
Dră LeVeaux, mai bine m-ați lăsa în pace înainte să mă răzgândesc.
Acum, că divorțul e finalizat,
Dottie a spus că pot sta în casa ei cât de mult vreau.
Foarte generos din partea ei.
Atunci, s-a rezolvat situația cu tatăl tău?
Da. Îi place să stea cu fratele lui, deși se ceartă ca pisica și câinele.
Atunci, lasă-i să se certe. Mă bucur că ești aici.
Îmi spui de ce m-ai adus aici?
Un domn pe nume Clem Besser își vinde pământul și...
Mă gândesc să-l cumpăr.
Cum rămâne cu casa ta din oraș?
Sunt pregătit să trec la următorul capitol din viața mea.
Tu?
Tot ce e posibil...
- Sunt surprins să te văd în oraș. - Șeful ne-a trimis în oraș după provizii.
M-am gândit la ce ai spus despre Edith și băiat.
- Despre soția și fiul tău? - Da.
Mă gândeam să-i dai ăștia data viitoare când o vezi.
Colonia e lângă râu. E ușor de găsit.
Trebuie să mă întorc la muncă.
Roy, știi la fel de bine ca mine că nu e vorba de bani,
ci de a face ceea ce trebuie, de a fi bărbat.
Asigură-te că-i primește. Bine?
A trecut ceva timp de când noi doi am jucat pocher împreună.
Ai fost mereu interesat să câștigi lucruri care nu-ți aparțin.
Ridic miza cu 20.
Cred că joci la cacealma.
O să te coste să afli.
Ridic miza cu încă 20.
Plătește!
Ieri am avut o conversație interesantă cu Tommy Northridge.
Se pare că are o afacere prosperă.
A menționat că ai fost interesat de fabrica de cherestea a lui Lee Coulter,
acum două luni.
Înainte să tragi o concluzie pripită, vreau să clarific
că nu am avut nicio legătură cu ce s-a întâmplat la fabrica lui Coulter.
N-am spus că ai avut.
De ce nu dăm cărțile pe față? Știm amândoi care e situația.
- De ce nu-mi spui? - Nora s-a întors în oraș.
Nu ți-ar plăcea nimic mai mult decât să mă târăști în noroi din răutate.
Câte cărți vrei?
Trei.
Cât pariezi?
Tot.
Plătesc pariul.
Regină de treflă, regină de caro.
- O pereche de regi. - Încă n-am terminat.
Regină de cupă.
Se pare că am câștigat.
Pentru moment.
Ce te face să crezi că Gowen e nevinovat?
Nu pot să fiu sigur, dar își schimbă comportamentul.
Când joacă la cacealma, își mișcă ochii spre stânga.
Și n-a făcut asta când l-ai întrebat de sabotajul de la fabrică?
Nu cred, dar nu e o dovadă clară.
Dacă nu Gowen trage sforile, cine o face?
Bună întrebare!
Chiar se distrează. Nu-i așa?
Nu înțeleg însă de ce nu încearcă să meargă.
Mersi.
Crezi că o protejăm cam mult?
Poate, dar e în regulă pentru moment.
Îmi spui să am răbdare.
Trebuie să-și dorească să meargă și o să o facă.
Când o să fie gata, nu când vrem noi.
- Asta îmi spune tot ce trebuie să știu. - E felul lui de a ajuta momentan.
Dacă voia să ajute, ar fi venit aici.
E vina mea. Nu i-am fost o soție bună.
I-a fost greu. Ar fi trebuit să fiu mai înțelegătoare.
Crede-mă, Edith, nu are legătură cu tine. E vorba de Roy.
- Nu mă iubește. - Nu e asta. Cred că e speriat.
În sinea lui, știe că n-ar fi trebuit să plece
și, momentan, nu crede că poate face față responsabilității
de a fi tată.
Dar tot ține la tine.
- Am văzut-o în privirea lui. - Nu ține la mine.
- Doar îi e milă de mine. - E mai mult decât asta.
Poftim! Nu-i vreau. Nu vreau nimic de la el.
Aici am o întrebare.
Intri în salon. Ce nu înțelegi?
Dar cum intru? Sunt fericită să fiu acolo? Tristă?
Sunt poate îngrijorată că un nemernic vrea să-mi facă rău?
Vii la muncă.
- Știu, dar care e motivația mea? - Slujba ta.
Dle Pope, sunt actriță profesionistă
și încerc să protejez esența personajului meu.
A personajului tău?
Am o veste. Nu mai e personajul tău.
- Fiindcă ești... - Rosemary LeVeaux...
- Eu sunt. - Sunt onorat să te cunosc.
Te-am văzut în Văduva îndoliată. De trei ori.
- Încântată! Domnul... - Addison.
James Addison. Dețin Compania de Film Omnigraph.
- Acel James Addison? - Chiar el.
Tobias, cum de ai reușit să dai de Rosemary LeVeaux?
- Am avut mereu ochi pentru talente. - Norocul meu!
Dră LeVeaux,
ce ai zice să devii vedetă de cinema?
FIRMA L. COULTER
- Alte vești proaste... - Cât de proaste?
Gaterul s-a stricat. A explodat motorul.
A tăiat într-un buștean cu țepi pe care l-am luat de pe parcela nord-vestică.
M-am dus acolo să arunc o privire. Șase dintre copacii noștri sunt cu țepi.
Nu e nimic în afară de niște urme de cauciuc.
Asta e. Fără gater, nu mai avem ce să facem.
Nu mai are rost să tăiem copaci. O să se adune prea mulți.
Urăsc să spun asta, dar cred că trebuie să închidem fabrica.
N-am închis-o în nicio zi din viața mea.
Nu prea aveți de ales. Nu-i așa?
Bine. Adunați-i pe oameni. Mai bine s-o audă de la mine.
- Avem și desert? - Pot face niște fursecuri.
- N-o să dureze mult. - Pot să ajut?
Adică să lingi vasul?
- Da, dar fă-ți temele mai întâi. - Elizabeth, ai văzut pânzeturile noi?
- Din sufragerie? - Nu.
Să ți le arăt. Vreau părerea ta.
Îmi aduce cineva caietul?
Sunt foarte mândră de tine.
Uneori, cele mai mărunte fapte ale noastre ne duc la cele mai mari victorii.
Văzând-o pe Becky găsind puterea de a încerca să scape
din propria ei închisoare, m-am simțit inspirată și umilă.
Mi-a amintit că, în ciudat temerilor noastre, putem învinge orice obstacol
când permitem curajului oferit tuturor să ne elibereze spiritul uman.
Pentru Becky și pentru noi toți, viitorul e cunoscut doar într-o anumită măsură,
însă ajutăm la definirea căii noastre prin tăria noastră,
un adevăr pe care o să tind să-l celebrez în toate scrierile mele.
Să fiți cuminți. Ne vedem după ore.
- O zi bună! - Pa!
Să fii cuminte.
Aveți grijă. Nu pierdeți vremea.
E cineva?
Bună ziua! Sunt puțin în urmă azi, dar, dacă-mi acordați cinci minute...
- Pun ceainicul pe foc. - Sunteți Abigail Stanton?
- Da. Dv.? - Carolyn Connors.
Îi caut pe Becky și pe Cody Hastings. Am auzit că locuiesc cu dv.
Da. Vă pot întreba despre ce e vorba?
Sunt mătușa lor.
Traducerea: Raluca Glancz