-Tidligere på When Calls the Heart: -Har du en idé til historien din?
Rosemary LeVeaux.
Vil du bli filmstjerne?
-Et dusin av trærne har spiker i seg. -Roy dro for en stund siden.
-Roy er den eneste jeg har elsket. -Jeg ser etter Becky og Cody Hastings.
Jeg er tanten deres.
Jeg visste ikke at Becky og Cody hadde en tante.
Det har de ikke heller. I det minste ikke ennå.
Søsteren min Lydia og jeg mistet kontakten for flere år siden.
-Var Lydia moren deres? -Foreldrene mine fornektet henne.
Jeg var i Paris
da jeg hørte at Liddie og mannen hennes hadde blitt drept.
En bilulykke.
Jeg dro hjem så fort jeg kunne.
-Hvordan visste du at barna var her? -Jeg ansatte en etterforsker.
Jeg kan ikke takke deg nok for alt du har gjort for dem.
Det var en glede.
Jeg ser familielikheten.
Becky har smilet ditt.
Hun kommer til å smile mye fremover.
Jeg skal gi barna alt de har gått glipp av.
Alt søsteren min ville ha ønsket at de skulle få.
De kommer til å elske å bo i Davenport.
Tar du dem med til Davenport?
Selvsagt. Jeg er deres eneste levende slektning.
Men du kjenner dem ikke engang.
De er min søsters barn. Det er alt jeg trenger å vite.
Mannen min og jeg har en eiendom ved innsjøen. Vi har godt om plass.
Du trodde vel ikke at de skulle bli boende her?
Jeg vet ikke helt hva jeg skal tro.
Vel...
Jeg må sjekke inn på hotellet.
Hvor kan jeg treffe barna?
De har gått på skolen.
Da kommer jeg tilbake i kveld.
Ja... det passer bra.
Mrs. Connors.
Caroline.
Kanskje jeg skal fortelle barna at du er her
og skal ta dem med til Davenport.
Gjør det du tror er best.
-Hva foregår? -Vi gjennomsøker bilen.
Jeg må be deg om å ikke forstyrre.
-Jeg krever å vite hva dere leter etter. -Disse.
Tre pigger. Brukt til å sabotere Coulters sagbruk.
Jeg har aldri sett dem før.
Du må bli med meg, borgermester. Du er under arrest.
Fortsett.
Det er et kausjonsbrev.
Det betyr at du går med på å møte i retten.
Er dere så blinde at dere ikke ser at jeg blir lurt?
Vi vet hva vi fant.
Du gjør hva som helst for å komme mellom meg og Nora.
Dette er ikke personlig, Henry.
Nora og jeg er skilt. Hva hun gjør, er hennes egen sak.
Tilgi meg hvis jeg har vondt for å tro på det i nåværende situasjon.
Jeg vil alltid ta vare på henne,
men det har ingenting å gjøre med det som foregår her.
Jeg satte ikke spiker i trærne.
Si det til dommeren, Henry.
Vil du ikke gå ut i friminuttet?
Jeg vil jobbe med prosjektet til konkurransen.
Men det er bra for deg med litt frisk luft.
Du får i det minste strekke på beina, så du kan bygge opp styrken din igjen.
Det er bare... at jeg virkelig vil vinne.
Jeg har aldri drømt om å kunne vinne et stipend.
Hva med en fem minutters pause? Så kan du komme inn igjen.
Ok.
Vet du hva?
Hva da?
Jeg tror faren din hadde vært veldig stolt av deg.
-Jeg er redd for at du gjør for mye. -Jeg er vant til å jobbe.
Men du må ta vare på deg selv.
Hvor er Oliver?
Jeg lot ham være hos en venn i leiren.
Er alt i orden?
Jeg vil ikke virke utakknemlig.
Du har hjulpet mange i leiren, deriblant meg,
men...
Jeg ba deg aldri om å snakke med Roy.
Etter at du gjorde det, tenkte jeg
at det kanskje ville føre til noe godt.
Men det gjorde bare at jeg håpet forgjeves.
Jeg tror han ombestemmer seg. Han trenger bare tid.
Vær så snill...
Du trenger ikke å gjøre mer.
-Jeg tror jeg dummet meg ut. -Hun vil ikke bli såret.
Jeg vet at Roy fortsatt er glad i henne.
Jeg vet bare ikke hva jeg skal si for å få ham til å ombestemme seg.
Noen ganger kreves mer enn ord.
Ja, noen ganger.
Jeg kan ikke tro hvor heldig jeg var som fant deg.
Jeg kan ikke tro hvor heldig jeg var som ble funnet!
Rosemary, jeg er en av dine største fans,
og du er enda vakrere i virkeligheten enn du er på scenen.
Du trenger ikke å si det.
Grunnen til at jeg kom hit,
var for å stoppe filmen.
-Hvorfor det? -Stjernen vår sluttet.
Mary Medford?
Griffith tilbød henne en avtale om tre filmer og doblet lønnen.
Men i stedet for å stoppe filmen,
vil jeg at du overtar rollen hennes.
Unnskyld? Hva...?
Ba du meg akkurat om å spille i Den motvillige brud?
Jeg vet at det er en risiko, men jeg har sett deg på scenen og gjenkjenner talent.
Med riktige muligheter kan du få litt av en karriere, kjære.
Jeg snakket med Jack om det.
Caroline Connors er deres nærmeste pårørende.
Juridisk sett er det ingenting jeg kan gjøre.
Jeg trodde ikke det.
Hvordan skal jeg forklare det for dem?
Ærlighet er vanligvis det beste.
De begynte å ha det så bra her.
Det er ingen tvil om at du har gjort en stor forskjell i livene deres.
Du tok dem til deg,
og viste dem omsorg da de trengte det som mest,
men er det virkelig så ille at de skal bo hos tanten sin?
Jeg sa ikke at hun er et dårlig menneske.
Etter alt du har sagt, høres hun ut som et godt menneske.
Det høres ut som om hun kan tilby dem et bra liv.
Jeg vet det... og jeg er glad på deres vegne.
Det er bare vanskelig å gi slipp.
Jo mer du kjemper imot, jo vanskeligere blir det,
både for deg og ungene.
Skal du be meg om å be for styrke?
Det tror jeg du allerede har.
Tenk at dere arresterte Henry Gowan.
Bevisene peker på at han er skyldig, men...
Men jeg er ikke så sikker.
Det er en flott vri på historien.
Er Henry Gowan med i historien din?
Han er jo borgermester.
Nettopp.
Så... er jeg med i historien?
Det er med en mountie ved navn Theodore.
-Fortell meg om Theodore. -Han er vanskelig å beskrive.
Jeg kan jo lese det du har skrevet.
-Jeg er ikke ferdig ennå. -Hør her.
Hvis jeg får lese det du har så langt, så lager jeg middag i kveld.
-Du er en hard forhandler. -Klokken 19.00 hos deg.
Og jeg vedder på at jeg er en bedre kokk en Theodore.
Jesse?
Jesse.
Hva er galt?
Yost sa meg opp.
Han må visst kutte ned siden sagbruket ble stengt.
Jeg er så lei for det.
Det gjør ingenting bedre.
-Jeg mente bare... -Man gjør noe godt for folk,
og de bryr seg ikke.
-Det skjer med alle. -Det burde ikke skje med meg.
Men det er vel sånt man får når man er en helt.
Vent, Jesse.
Jeg har bestilt et nytt blad til hovedsagen,
men fabrikken sier at det tar noen uker før det kommer hit.
Jeg vil at du skal prøve å få gitt mannskapet forskudd på lønna.
Vi må finne en måte å hjelpe dem gjennom dette på hvis vi kan.
Du har hjertet på rett sted, Coulter,
-men jeg vet ikke om du har nok penger. -Jeg vet det.
Prøv å finne ut av det, ok?
-Jeg skal se hva jeg kan gjøre. -Takk.
Det er ikke en lykkelig manns ansikt.
Jeg vet at det ikke har vært lett for deg å stenge sagbruket.
Det hjelper å se deg.
Hvordan kan det være slik at selv når du ikke er deg selv,
vet du akkurat hva du skal si?
Jeg er jo ikke helt uten sjarme.
Jeg har noen utrolige nyheter.
Ok.
Filmprodusenten har bedt meg om å erstatte Mary Medford i filmen.
Det... er jo flott.
Du er ikke glad for det.
Jo, jeg er det. Jeg er veldig glad for det.
På dine vegne.
Men jeg er bekymret for deg.
Det hjelper ikke noen av oss,
men jeg vet hva som vil gjøre det.
Hva da?
Du har alltid drømt om å bli en stjerne.
Nå har du sjansen.
Gå ut og vis alle sammen hvor utrolig talentfull du er.
Abigail. Jeg kan ikke tenke meg hva du må føle nå.
Caroline kan gi dem mye jeg ikke kan.
-Ikke det du har gitt dem. -Uansett er å ha familie
som kan fylle deres behov en velsignelse.
Vet de det ennå?
Nei.
Jeg forteller dem det over middag.
Dette var jo overraskende.
Det var ikke noe å gjøre på hotellet,
så jeg tenkte å komme innom og treffe barna.
Er det sant? Skal vi bo hos henne?
Ja, kjære. Det er sant.
Hun tar oss med bort.
Nei, ikke tenk slik på det.
Du og Becky får bo i et stort hus.
Men jeg vil ikke bo i et stort hus.
Jeg vil bo her. Vennene mine er her. Du er her.
Dere kan skrive brev og komme på besøk når dere vil.
Kan du besøke meg også?
Selvsagt skal jeg det.
Du gir vel ikke rommet mitt til noen andre?
Nei.
Det venter på deg akkurat slik du forlot det.
Tante Caroline sa at hun skal ta oss med til steder.
Det høres gøy ut.
-Jeg kan ta med presanger. -Og sende meg postkort.
Kan jeg sende det til vennene mine også, slik at de ikke glemmer meg?
Hvordan kan vi glemme deg?
Jeg ante ikke at dette ville skape slikt oppstyr.
Han klarer seg. Det er bare et sjokk.
La oss spise frokost i morgen,
slik at vi blir kjent med hverandre.
Ok.
Og ta det med ro.
Vi får deg ut av rullestolen på et blunk.
Jeg tror en tur til Sveits vil hjelpe.
Det høres spennende ut, ikke sant?
Farvel, kjære.
Edith ville ikke ha dem.
Hvorfor ikke?
Jeg sa jo at hun ikke vil ha penger.
Og jeg sa at det ikke fungerte mellom henne og meg.
-Kanskje dere ikke prøvde hardt nok. -Du var ikke der.
Jeg vet at du er ung...
Du vet ingenting!
Jeg og Edith burde aldri ha giftet oss.
-Jeg var ikke klar for å slå meg til ro. -Du kan ikke flykte fra problemene.
-Hva skulle jeg ha gjort? -Snakket med henne.
Funnet ut av det. Innrømmet at du tok feil.
Faren min kjeftet bare på moren min.
-Det hadde vært bedre om han dro. -Du er ikke faren din, Roy.
Du trenger ikke å gjøre samme feil som ham.
-Det er for sent nå. -Det er aldri for sent.
-Jeg ville ikke såre henne. -Så snakk med henne.
-Fortell henne hva du føler. -Hva er poenget?
Dette er poenget.
Han heter Oliver.
Og han fortjener å ha en mor og en far.
Jeg vil ikke se på det.
Å være redd gjør deg ikke til en feiging.
Du trenger ikke å være den perfekte mann eller den perfekte far.
-Ingen er det. -Det er bare...
-Jeg vet ikke om jeg klarer det. -Han der oppe tror at du klarer det,
ellers hadde han ikke gitt deg sjansen.
-Får jeg et ord med deg? -Vær så god.
Jeg kan ikke bli lenge.
Jeg kom bare for å si at jeg ikke satte pris på det du gjorde.
Hva gjorde jeg egentlig?
Jeg ba deg om å la meg fortelle det til barna,
og så gjorde du det i stedet. Det hadde du ikke rett til.
Det hadde jeg fullstendig rett til.
Jeg er barnas tante,
deres nærmeste levende slektning, noe som gjør meg til deres verge.
-Det betyr ikke at du vet deres beste. -Og det gjør du?
Jeg tror ikke det er så lurt at de flytter til Davenport med deg.
-Jeg har ikke bedt om din mening. -Dette er hjemmet deres.
Mrs. Stanton.
Jeg vil ikke krangle med deg.
-Det er ikke sivilisert. -Jeg blåser i om de er sivilisert.
-Jeg bryr meg om Becky og Cody. -Det gjør jeg også.
Du har til tirsdag på å pakke sakene deres.
Det gir alle nok tid til å si farvel.
Det er for tidlig.
Jeg prøver å være rimelig,
men hvis det skal bli ubehagelig, kan vi alltid dra tidligere.
Du mistet visst jobben.
Jeg likte den ikke uansett.
Det var uheldig,
selv om jeg har en mulighet til deg hvis du er interessert.
Hva vil du at jeg skal gjøre?
Så...
leste du sidene jeg ga deg?
Ja.
Jeg følte bare... at det trengtes mer.
Mer Theodore?
Nei, bare mer... greier.
-Greier? -Ja.
Som... en skuddveksling.
-Jeg skriver ikke om skuddvekslinger. -Det hadde vært flott! Tenk på det.
Theodore mot Garrison-gjengen eller Tolliver-gjengen.
Det er tre mot én, en jomfru er i nød...
Eller hva med dette?
Theodore får skikkelig strupekatarr...
og kommer ikke med flere gode forslag.
Elizabeth,
du er vel ikke sint på meg for... for at jeg gir deg idéer?
Nei. Selvsagt ikke.
Det er bare...
Noen ganger tviler jeg på meg selv.
Jeg tviler på at jeg kommer til å skrive noe
som er bra nok til å bli utgitt.
Hør på meg.
Det finnes ikke nok kvinner
som skriver om hvordan livet i utkantstrøkene er.
Du har noe viktig å si.
Kanskje jeg bare trenger litt mer oppmuntring.
Hvordan var det?
Oppmuntrende.
Bill,
arresterte du Henry fordi du ikke liker at vi er sammen?
Han ble arrestert fordi vi fant bevis i bilen hans.
Han sier at han ble lurt.
Og Henry Gowen snakker alltid sant.
Noen ganger ser vi bare det vi vil se i folk.
Det stemmer. Og du ser bare den siden av ham du vil se.
Du har alltid hatt en blindsone når det gjelder den mannen.
Jeg kan si det samme om deg.
Har du noensinne tenkt på at han bruker deg for å ta hevn på meg?
Henry ville aldri gjort meg vondt.
Skulle ønske at jeg kunne være like sikker på det som deg.
Jeg håper på at det er en drøm, og at jeg plutselig våkner.
Uansett hva som skjer, bør du være stolt over det du har gjort for barna.
Det føles som om jeg blir testet.
-Gud gir oss aldri mer enn vi kan takle. -Selvsagt ikke.
Jeg vet at jeg skal være sterk og gjøre det rette,
men hvis jeg skal være ærlig, er jeg lei av å bli testet.
Abigail.
Cody og Becky blir ikke borte for alltid.
Du får se dem igjen.
Jeg vet ikke hvorfor dette skjer.
Ikke jeg heller.
Men jeg vet at det finnes en plan.
Og det gjør du også.
Du kommer til å elske deres nye hjem i Davenport.
Det er en bekk der hvor du kan fange rumpetroll og kaste fiskesprett.
-Jeg liker å spille baseball. -Det kan du også gjøre.
Og Becky, kjære.
Så snart vi har funnet oss til rette, kan vi handle helt nye klær.
Jeg tror rosa er din farge.
Rosa er fint.
Beklager at jeg forstyrrer.
Jeg skulle si fra Miss Abigail at dere må gjøre dere klare for skolen.
-De var visst ikke sultne. -Eller så likte de ikke selskapet.
De må bare bli kjent med deg.
-Og de er nok litt redde. -For meg?
Nei, for fremtiden.
Cody har blitt vant til ting her,
og Becky begynte akkurat å finne sin lidenskap.
-Hva er det? -Vitenskap og matte.
Å nei, det får hun ikke tid til når selskapssesongen begynner.
-Hun skal presenteres i år. -Man har tid til ting man elsker.
Og hun kommer til å elske å være debutante.
Hvis du har meg unnskyldt,
har jeg ting å kjøpe i butikken.
Det var en glede å treffe deg igjen, Miss Thatcher.
Du må komme til Hollywood når Den motvillige brud er ferdig.
Det sier du bare for å være hyggelig.
Ikke ta det ille opp,
men du er en investering.
-En investering? -Ja.
Én film gjør deg ikke til stjerne,
og den vil ikke tjene inn mye penger,
men hvis du kommer til Hollywood og jobber hardt,
garanterer jeg deg at etter vår tredje film
vil du være mer berømt enn Mary Medford.
Det kan du ikke garantere.
Hollywood er drømmenes by, Rosemary,
og ingen drømmer større enn meg.
Du jobber visst for Gowen nå.
Han betaler meg dobbelt så mye som jeg tjente i butikken.
Jeg vet at du alltid er ute etter neste store utbetaling.
Bare ikke gjør noe som du kommer til å angre på.
Jeg kan passe på meg selv.
Hvis folk fortsetter å gjøre uttak, må vi kanskje stenge.
Det siste vi trenger er kaos i banken.
Jeg lover at det ikke blir problemer, men jeg er her hvis du trenger meg.
Det setter jeg pris på.
Konstabel?
Beklager at vi ikke kan låne deg penger til å kjøpe eiendommen,
i det minste ikke før ting blir som før igjen.
Ikke tenk på det, Mr. Jenkins.
De fleste er ikke så hyggelige som deg.
Vi har bare gitt ett lån den siste måneden,
for Mr. Barrett hadde halvparten av egenandelen.
Skal Mr. Barrett kjøpe huset han leier?
-Det ved siden av Miss Thatcher? -Ja.
Hvordan kan han være så stinn når alle andre er blakke?
Han kan få to lønner.
Vi har alltid trodd at det måtte være en på innsiden.
Spørsmålet er hvem han jobber for?
Sporene som ledet til området der trærne hadde spikre i seg
antok vi jo at var fra Gowens bil.
For det var det noen ville at vi skulle anta.
Liker du prosjektet mitt?
Jeg synes det er fantastisk.
Men du vil kanskje sjekke hvordan "honning" staves.
Dommeren kommer om to dager.
-Vil du ikke gjøre ferdig terrassen? -Hvorfor bry seg?
Becky...
Tante Caroline vil ikke la meg gå på skolen selv om jeg vinner stipendet.
Du kan ikke gi opp.
Og du må vise tanten din hva som er viktig for deg.
Du har kommet så langt, Becky. Du kan ikke gi deg nå.
Hva er siste nytt?
Det er ikke lenge til.
Coulter er snart konkurs.
Å sette spiker i trærne brakte ham til kanten av stupet.
Når jeg kjøper operasjonen hans,
skal jeg gjøre deg til formann for alle sagbrukene mine.
Det er vanskelig å få til når man sitter i en celle.
Du er nok arbeidsledig.
Du er frikjent for anklagene. Jeg synes vi burde feire.
Det er ingenting å feire.
Synes du ikke at feiden med Bill har vart lenge nok?
Du er ikke gift med ham. Du trenger ikke å forsvare ham.
Han gjorde en feil. Han er sikkert lei for det.
Han gir seg ikke før jeg er ruinert.
-Det lar jeg ikke skje. -Jeg tror du overdriver.
Jeg ba ikke om din mening.
Du må velge, Nora.
Du er enten med meg eller mot meg.
Nå som dette er over, har du vel litt fritid.
Det høres ut som om du har noe i tankene?
Hva sier du til at jeg lager middag denne gangen?
Det må jeg kanskje tenke på.
Hvorfor ser hun så glad ut?
Det får du finne ut av.
Vurderer du å flytte til Hollywood?
James tror at teater er døende.
Film er fremtiden.
Det kan jo hende, men er de din fremtid?
La oss være ærlige. Jeg blir ikke yngre.
Jeg har ikke mange sjanser igjen.
Hvis jeg ikke tar denne, vet jeg ikke når jeg får en ny,
eller om jeg får en til.
Hvis du føler det slik, så nei,
da kan du ikke si nei.
Synes du at jeg bør dra?
Jeg synes...
Jeg synes at du bør gjøre det som gjør deg lykkelig.
Jeg kan komme tilbake mellom filmer.
-Det varer ikke for alltid. -Du kan ikke... Du kan ikke love det.
Du gjør det ikke enklere.
Kanskje det beste jeg får til nå er å ikke gjøre det vanskeligere.
Jeg hadde aldri trodd at det var Barrett som sto bak sabotasjen.
Jeg kan ikke tro at jeg sier det, men jeg skylder Henry Gowen en unnskyldning.
Det er du ikke alene om, Lee.
Jeg gleder meg til å si til karene at vi er i gang igjen.
-Hvorfor er du fortsatt her da? -Godt poeng. Takk.
-Miss Thatcher. -Mr. Coulter.
Jeg hørte akkurat om det. Er Gowen uskyldig?
Ja. Denne gangen.
Og Wade Barrett som virket så hyggelig og hjelpsom.
Bør jeg bekymre meg om din dømmekraft når det gjelder menn?
Jeg har tatt noen gode beslutninger tidligere.
Hva gjør du her, Cody?
Jeg ville gi deg denne før jeg dro.
Cody, den er så vakker.
Beklager at den ikke er like fin som den jeg knuste.
Jeg sparte ukepengene mine for å kjøpe en finere en,
men siden jeg skal dra...
Denne er akkurat like fin,
og den er spesiell for meg siden den er fra deg.
Takk skal du ha.
Konstabel Thornton? Kan jeg be deg om en tjeneste?
-Hva som helst. -Det er ikke for meg.
Det er for Miss Abigail.
Hun sa at jeg var mannen i huset,
og nå blir hun alene, så
kan du passe på henne mens jeg er borte?
Ja.
Jeg lover å passe på henne.
Det gjør vi alle.
Skal vi ta hverandre i hånden på det?
Du har ikke rørt frokosten din.
Jeg er ikke sulten.
Jeg er ikke noe akkurat nå.
Det er lov å gråte, Becky.
Kanskje jeg blir straffet.
-Kanskje det er grunnen til rullestolen. -Det er ikke grunnen.
Kanskje du er så sterk at du blir utfordret.
Se på meg.
-Jeg er ikke sterk. -Jo, det er du.
Du er en utrolig jente med en utrolig styrke.
Hvorfor er jeg så redd da?
Det er en del av utfordringen.
Noen ganger blir selv de sterkeste lammet av det som har skjedd
at de gjør hva som helst for å unngå
å ta sjansen som kan endre livene deres.
Men hva om ingenting endrer seg?
Det må du tro på at det vil gjøre.
Jeg tar tre av dem.
Du har god smak. Jeg skal pakke dem inn.
Takk.
Det er favoritten min.
Hvem hadde trodd at man kunne finne så fin såpe i en så pittoresk by?
Vi har mer å tilby enn bare fin såpe.
Selvsagt har dere det. Dette er et herlig sted.
Litt røffere enn jeg er vant til, men svært sjarmerende.
Mrs. Connors,
jeg vet at planene dine for Becky ikke innbefatter college.
Miss Thatcher,
jeg er svært glad i niesen min.
Jeg vil ikke at hun skal kaste bort livet sitt på samme måte som moren.
Jeg forstår ikke.
Jeg vil ikke være frekk mot barnas far,
men moren deres giftet seg med en mann under sin stand.
Jeg vil bare at Becky skal få det bedre.
Men det er ikke det Becky vil.
Hun er bare et barn.
Becky er en svært intelligent jente.
Hun ligger årevis foran andre på sin alder,
og har store gaver og et stort intellekt.
Tilgi min frekkhet,
men et intellekt tiltrekker seg vanligvis ikke en ektemann.
Becky kan oppnå så mye i livet hvis hun får mulighet til det,
men nå vil hun gi opp.
Hun vil ikke engang gå igjen.
-Sa hun noe til deg? -Kom på vitenskapsmessen.
Jeg tror det hadde betydd alt for henne.
Sa jeg ikke at du ikke skulle gjøre ting for meg?
Gjorde du?
Det må være kulda. Den påvirker hørselen min iblant.
Faith sa hvorfor du lånte anhenget.
Du gir visst ikke opp.
Ikke når det er noe jeg bryr meg om.
Edith...
-Jeg er lei for at jeg ga deg håp. -Du hadde hjertet på rett sted.
Kan jeg fortsette å jobbe da?
Det er min jobb.
Roy?
Jeg vet at jeg gjorde feil...
men tror du...?
Kan du tilgi meg?
Jeg vil at vi skal være en familie.
Jeg kan ikke love at jeg er god til det.
Du trenger ikke å love noe.
Vil du treffe sønnen din?
Det vil jeg veldig gjerne.
Når jeg blir stor skal jeg bli bjørnedoktor.
-Mener du veterinær? -Nei. Bjørnedoktor.
Det er noen imponerende prosjekter her.
Interessant.
-Hvordan holdes vekten oppe? -Halvparten med hengekabler,
halvparten med avstivere. Jeg bruker Roeblings teknikk.
Utregningene er her.
Og du hjalp henne ikke?
Nei, sir.
Dette er på collegenivå.
Og vi har en vinner.
-Er moren hennes her? -Du kan snakke med meg.
-Du må være svært stolt. -Det er jeg.
Selv om hun ikke vinner stipendet i neste runde,
og det vet jeg ikke hvorfor hun ikke skulle gjøre,
så må hun få opptak på et tekniske universitet
som kan hjelpe henne med å utvikle talentet sitt.
Jeg skal vurdere det.
-Vil vinneren være med på et bilde? -Selvsagt! Becky?
Jeg kan bli med deg hvis du er redd.
LOKAL VITENSKAPSKONKURRANSE
Du ser ikke lykkelig ut til å være en fremtidig filmstjerne.
Jeg har alltid ment at man må følge drømmene sine...
men jeg vet ikke hva drømmenen mine er lenger.
-Drømmer kan jo endre seg. -Tror du det?
Du kom til Hope Valley i jakt på en romanse
som var viktigere for deg enn å bli en stjerne.
Det gikk ikke helt som planlagt, takket være deg, etter det jeg husker.
Men du ble her likevel.
Jeg har blitt glad i denne lille byen.
Det er fordi du har funnet deg et liv her,
og aldri har følt at du mangler noe.
Ikke før noen sa at du manglet noe.
Noe som du ikke har trengt på lenge.
Skulle ønske det ikke var så forvirrende.
Det er det ikke.
Hjertet ditt brakte deg hit, Rosemary.
Lytt til det.
Skal Cody bare ha med seg én sekk?
Han lar alt annet bli igjen her.
Jeg vet at dette er vanskelig for deg,
men jeg tror at dette er det beste for dem.
Det vet jeg.
Vel...
For det første: Ingen sopp.
-Unnskyld? -Cody elsker saus på potetmosen,
men han hater sopp.
Ikke noe sopp i sausen.
Og ikke bruk for varmt badevann.
Han går ikke oppi før det er lunkent.
Og når du legger ham om kvelden,
liker han å ha teppet opp til halsen, men ikke for stramt.
Det skal jeg huske.
Abigail?
Før jeg tar dem med meg
vil jeg gjerne ha din velsignelse.
Hvis du kan si at du elsker barna like høyt som jeg gjør, skal du få det.
Greit. Jeg vil starte med vinduet,
og panorere over mot døren når hun kommer inn.
Der er hun.
Den motvillige bruden i egen person. Og akkurat i tide.
Timing er jo alt.
Rosemary, du... er storslått.
Så...
er du klar?
James, vi må snakke sammen.
Her. Ta med deg Brownie. Han vil beskytte deg.
Becky,
det kommer til å gå bra.
Lover du å skrive?
Haugevis av sider.
Det er vel på tide å si farvel.
Ikke slipp taket.
Jeg er redd for at jeg må.
Nei.
Det må du ikke.
Jeg vil bare barnas beste.
Og du hadde rett... i hva som var best.
Betyr det at vi ikke trenger å dra?
Jeg brude ha forstått det før.
Cody er lykkelig her.
Han hører hjemme her.
Hva med Becky?
Becky kan bli her til stipendkonkurransen i neste uke.
-Kan jeg? -Ja.
Og selv om du ikke vinner,
skal jeg og onkelen din sende deg til landets beste skole.
Takk skal du ha.
Er du sikker på at det er det du vil?
Jeg tror det.
Men jeg drar ikke hvis du ikke vil det.
Kommer du tilbake når du har fri fra skolen?
Selvfølgelig.
Du er broren min.
Det er ingen i verden som jeg er mer glad i enn deg.
Takk.
Jeg prøvde så hardt å gjøre det jeg trodde var best for dem
at jeg ikke innså
at du er det beste.
-Jeg håper du vil komme på besøk. -Det vil jeg gjerne.
Du er jo familie.
Du kan komme når som helst.
Det sies at det er en tid for alt.
For Cody er det en tid for å begynne et nytt liv med Abigail.
For Becky er det en tid for å strekke seg etter stjernene.
For Roy og Edith er det en tid for å begynne på nytt.
Og for meg?
En tid for håp.
-Jeg fikk en ny idé til historien din. -Den gleder jeg meg til å høre.
Jeg la merke til at du ikke hadde en slutt.
Det er fordi jeg forandrer den hele tiden.
Du må bygge opp
mot et minneverdig øyeblikk.
-Har du noe i tankene? -Ja.
Mountie Theodore... kan redde dagen.
Eller...
kanskje heltinnen redder dagen.
Hun er god med pistol.
Hun er en dyktig rytterske.
Er det mer?
Håret hennes ligger alltid på plass.
Og hun er ganske god til å spikke.
Til å spikke?
Hun høres ut som den perfekte kvinne.
Nesten, ja.
Hun må ha en slags svakhet.
Hun har én.
Og det er?
Mountie Theodore.
Hei.
Hvor er filmcrewet?
De pakket sakene og dro.
Men de lot meg beholde kjolen.
Hvorfor dro de?
Da jeg fortalte James at jeg ikke ville dra til Hollywood,
sa han at det ikke var noen vits i å investere i talentet mitt.
Så du har bestemt deg for å ikke dra til Hollywood?
Kanskje James har rett.
Kanskje film er fremtiden.
Men min fremtid er her.
Sammen med deg.
-Mener du virkelig det? -Av hele mitt hjerte.
Jeg vet at jeg ikke er
en kjent regissør som Tobias Pope
eller en fjong produsent som James Addison,
men det er en annen rolle jeg tror du vil være perfekt i.
Hva slags rolle?
Rosemary LeVeaux...
...vil du gifte deg med meg?
Å, Lee.
Selvsagt vil jeg det. Ja.
Ja.
Tekst: John Friberg