-Tidigare på When Calls the Heart: -Har du nån idé till din story?
Rosemary LeVeaux.
Skulle du vilja bli filmstjärna?
-Ett dussintal stockar hade spik i sig. -Roy försvann.
-Roy är den ende man jag har älskat. -Jag söker Becky och Cody Hastings.
Jag är deras moster.
Jag visste inte att Becky och Cody hade en moster.
Det vet inte de heller. Inte än.
Min syster Lydia och jag tappade kontakten för länge sen.
-Var Lydia deras mamma? -Mina föräldrar gjorde henne arvlös.
Jag var i Paris
när jag fick veta att Liddie och hennes man hade dött.
I en bilolycka.
Jag kom hem så fort jag kunde.
-Hur visste ni att barnen var här? -Jag anlitade en detektiv.
Jag kan inte tacka er nog för allt ni har gjort för dem.
Det var ett nöje.
Jag ser att ni liknar varandra.
Becky har ert leende.
Hon kommer att le mycket från och med nu.
Jag ska ge barnen allt de har gått miste om.
Allt min syster hade velat ge dem.
De kommer att älska att bo i Davenport.
Ska ni ta dem till Davenport?
Självfallet. De har ingen annan släkt.
Men ni känner dem inte.
De är mina systerbarn. Jag behöver inte veta mer.
Min man och jag har ett hus vid sjön. Det finns gott om rum.
Ni trodde väl inte att de skulle stanna här?
Jag vet inte vad jag ska tro just nu.
Nåväl...
Jag måste checka in på hotellet.
När kan jag träffa barnen?
De är i skolan.
Då kommer jag tillbaka i kväll?
Ja, det går bra.
Mrs Connors.
Caroline.
Jag kanske ska berätta för barnen att du är här
och att de ska till Davenport.
Gör det som blir bäst.
-Vad är det som pågår? -Vi gör en laglig genomgång.
Jag måste be er att inte störa.
-Jag vill veta vad ni söker efter. -Det här.
Spikar - som har använts till att förstöra Coulters såg.
Jag har aldrig sett dem förr.
Ni måste följa med mig, borgmästaren. Ni är arresterad.
Fortsätt framåt.
Det här är en växel.
Ni går härmed med på att infinna er i rätten.
Är ni så blinda att ni inte ser att nån har satt dit mig?
Vi vet vad vi hittade.
Du gör vad som helst för att gå emellan mig och Nora.
Det här är inte personligt, Henry.
Nora och jag är skilda. Jag lägger mig inte i hennes liv.
Förlåt, men det har jag svårt att tro med tanke på nuvarande läget.
Jag kommer alltid se till att hon mår bra.
Det har inget att göra med det som pågår här.
Jag har inte satt spikar i träden.
Säg det till juryn, Henry.
Vill du inte ta rast där ute?
Jag vill jobba på mitt projekt.
Lite frisk luft kan göra dig gott.
Du kan sträcka på benen så du kan bygga upp styrkan.
Det är bara det att... Jag vill verkligen vinna.
Jag kunde aldrig drömma om en chans till ett stipendium.
Ta fem minuters rast, sen kan du komma in igen.
Okej.
Vet du en sak?
Vad?
Jag tror att din pappa hade varit väldigt stolt över dig.
-Jag är orolig att du gör för mycket. -Jag är van.
Du måste se till att ta hand om dig själv.
Var är Oliver?
Jag har lämnat honom med en vän på lägret.
Är allt som det ska?
Jag vill inte låta otacksam.
Du har hjälpt många i lägret, inklusive mig,
men...
...jag bad dig inte att prata med Roy.
När det var gjort, tänkte jag
att det kanske skulle leda till nåt bra.
Det enda som hände var att jag fick upp hoppet.
Jag tror att han kommer tänka om. Han behöver lite tid.
Snälla du...
Du behöver verkligen inte göra mer.
-Jag har nog gjort bort mig. -Hon vill inte bli sårad.
Jag vet att Roy bryr sig om henne.
Jag vet bara inte vad jag ska säga för att få honom att ändra sig.
Ibland krävs det mer än ord.
Ja, ibland är det så.
Tänk vilken tur jag hade som hittade dig.
Vilken tur för mig att jag blev upphittad.
Rosemary, jag är verkligen ett av dina största fans.
Du är vackrare privat än på scenen.
Du behöver inte säga så.
Jag kom hit för att stoppa filmen.
-Varför? -Vår stjärna har sagt upp sig.
Mary Medford?
Griffith erbjöd henne tre filmer och dubbelt så mycket i lön.
Istället för att stoppa filmen,
vill jag att du övertar hennes roll.
Ursäkta? Vad...
Bad du mig precis att ta huvudrollen i The Reluctant Bride?
Det är en risk, men jag har sett dig på scenen och jag känner igen talang.
Med rätt förutsättningar kan du få en god karriär.
Jag har pratat med Jack.
Caroline Connors är deras släkting.
Jag kan inte göra nåt åt saken.
Jag anade det.
Hur ska jag förklara det för dem?
Ärlighet brukar fungera bäst.
Det gick så bra för dem här.
Du har utan tvekan spelat en viktig roll i deras liv.
Du tog dig an dem.
Du tog hand om dem när de behövde det som mest.
Är det så illa om de bor hos sin moster?
Jag sa inte att hon var dålig.
Utifrån det du har berättat, låter hon som en bra person.
Hon kan erbjuda dem ett gott liv.
Jag vet... Jag är glad för deras skull.
Det är bara svårt att släppa dem.
Ju mer du kämpar emot, desto svårare blir det,
både för dig och barnen.
Menar du att jag ska be om styrka?
Det har du nog redan gjort.
Jag kan inte fatta att du grep Henry Gowen.
Bevisen tyder på att han är skyldig, men...
...jag är inte så säker.
Det är en bra twist för min story.
Är Henry Gowen med i din story?
Han är ju borgmästaren.
Javisst.
Är jag med i din story?
Det finns en Mountie som heter Theodore.
-Berätta om Theodore. -Han är svår att beskriva.
Jag kan ju läsa vad du har skrivit.
-Jag är inte klar än. -Vet du vad...
Låt mig läsa det du har skrivit hittills, så ska jag laga middag åt dig ikväll.
-Det var en tuff deal. -Kl. 19.00 hemma hos dig.
Jag är nog bättre kock än Theodore.
Jesse?
Jesse!
Vad är det för fel?
Yost sa upp mig.
Han måste skära ner nu när sågen måste stänga.
Jag är ledsen.
Det löser inget.
-Jag menade bara... -När man gör nåt bra för folk,
så bryr de sig inte.
-Det händer alla. -Det borde inte hända mig.
Det är väl priset för att vara hjälte.
Jesse, vänta.
Jag har beställt ett nytt blad till huvudsågen.
Det tar några veckor att få det.
Jag vill försöka betala männen i förskott.
Vi måste försöka hitta ett sätt att hjälpa dem igenom det här.
Du har ett gott hjärta, Coulter.
-Jag vet dock inte om jag har pengarna. -Jag vet.
Se vad du kan göra.
-Det ska jag. -Tack.
Så ser inte en lycklig man ut.
Jag vet att det är svårt för dig att stänga sågen.
Det hjälper att få se dig.
Hur kommer det sig att du, även i det här läget,
alltid vet vad du ska säga?
Jag är inte helt utan charm.
Jag har goda nyheter.
Okej.
Producenten har precis bett mig att ersätta Mary Medford i filmen.
Det är... Det är toppen.
Du är inte glad.
Jo, jag är glad. Jag är jätteglad.
För din skull.
Men jag är orolig för dig.
Det gör ingen av oss lyckligare,
men jag vet vad som gör det.
Vad?
Du har alltid drömt om att vara en stjärna.
Nu har du chansen.
Gå ut och visa alla vilken talang du har.
Abigail, jag kan bara tänka mig hur du måste känna just nu.
Caroline kan ge dem många saker som jag inte kan ge dem.
-Inget sånt som du har gett dem. -Oavsett, så att ha en familj
som kan tillgodose deras behov är en sann välsignelse.
Har du sagt nåt än?
Nej.
Jag ska berätta vid middagen.
Det här var en överraskning.
Det fanns inget att göra på hotellet,
så jag kom förbi för att träffa barnen.
Är det sant? Ska vi bo hos henne?
Jag, raring. Det är sant.
Hon tar oss härifrån.
Nej, se det inte så.
Du och Becky får bo i ett stort hus.
Jag vill inte bo i ett stort hus.
Jag vill bo här. Mina vänner är här. Du är här.
Du får skriva brev och hälsa på när du vill.
Kommer du hälsa på mig?
Självklart.
Du ger inte mitt rum till nån annan?
Nej.
Du kommer att stå kvar här precis som du lämnade det.
Moster Caroline säger att hon ska resa med oss.
Det låter kul.
-Jag kan köpa presenter åt dig. -Skicka vykort.
Jag ska skicka till mina vänner med, så ingen glömmer bort mig.
Hur skulle vi nånsin kunna glömma bort dig?
Jag insåg inte att det skulle bli så här.
Han klarar sig. Han är bara lite chockad.
Vi äter frukost ihop imorgon
så vi kan lära känna varandra.
Okej.
Oroa dig inte.
Vi ska få dig ur rullstolen på nolltid.
En resa till Schweiz kan nog göra gott.
Låter inte det spännande?
Hej då, raring.
Edith tog inte emot dem.
Varför inte?
Jag sa ju att hon inte ville ha pengarna.
Och jag sa att det inte funkade mellan henne och mig.
-Du kanske inte ansträngde dig. -Du var inte där.
Jag vet att du är ung...
Du vet ingenting!
Jag och Edith borde inte ha gift oss.
-Jag var inte redo för det. -Du kan inte springa från problemen.
-Vad borde jag ha gjort? -Pratat med henne.
Hitta en lösning. Erkänn att du gjorde fel.
Min pappa gjorde inget annat än skrek på min mamma.
-Han borde ha lämnat oss istället. -Du är inte din pappa, Roy.
Du behöver inte begå samma misstag som han gjorde.
-Det är för sent. -Det är aldrig för sent.
-Jag ville inte såra henne. -Prata med henne, då.
-Berätta vad du känner. -Vad är vitsen med det?
Det här är vitsen.
Han heter Oliver.
Han förtjänar att ha en mamma och en pappa.
Jag vill inte se.
Du är ingen fegis för att du är rädd.
Du behöver inte vara en perfekt make eller en perfekt far.
-Ingen är det. -Jag bara...
-Jag vet inte om jag klarar det. -Han där uppe tror att du kan.
Annars hade du aldrig fått chansen.
-Får jag prata med er? -Varsågod.
Jag kan inte stanna.
Jag ville bara säga att jag inte gillade vad ni gjorde.
Vad gjorde jag?
Jag ville vara den som berättade för barnen.
Istället så gjorde ni det. Ni hade ingen rätt till det.
Jag hade all rätt.
Jag är barnens moster.
Deras närmaste levande släkting och därmed deras vårdnadshavare.
-Det innebär inte att ni vet deras bästa. -Men det gör ni?
Jag tror inte att det är en bra idé att de flyttar till Davenport.
-Jag har inte bett om er åsikt. -De känner sig hemma här.
Mrs Stanton, snälla ni.
Jag vill inte bråka med er.
-Det är ociviliserat. -Det spelar mig ingen roll.
-Jag bryr mig om Becky och Cody. -Det gör jag också.
Ni har till tisdag på er att packa deras saker.
Det ger alla gott om tid att ta sina farväl.
Det är för tidigt.
Jag försöker vara resonabel.
Om det här blir jobbigt, kan vi resa tidigare.
Jag har förstått att du har blivit av med jobbet.
Jag gillade det ändå inte.
Det var ju tråkigt.
Jag har ett uppdrag åt dig, om du är intresserad.
Vad ska jag göra?
Så...
...har du läst sidorna jag gav dig?
Ja, det har jag.
Det kändes som att det behövdes mera.
Mera Theodore?
Nej, bara mera...saker.
-Saker? -Ja.
Som en skottlossning.
-Jag skriver inte om sånt. -Det skulle bli toppen. Tänk dig!
Theodore tar sig an Garrisongänget eller Tollivergänget.
Tre mot en, en dam som befinner sig i fara...
Eller vad sägs om det här?
Theodore får allvarlig halsfluss
och kan inte komma med fler goda idéer?
Elizabeth,
du blir väl inte arg för att jag kommer med idéer?
Nej, självfallet inte.
Det är bara det att...
Ibland tvivlar jag på mig själv.
Jag tvivlar på att jag kan skriva nåt alls
som är tillräckligt bra för att publiceras.
Lyssna på mig.
Det finns inte många kvinnor
som skriver om livet på fronten.
Du har nåt viktigt att berätta.
Jag kanske behöver lite mer uppmuntran.
Vad sägs om det?
Uppmuntrande.
Bill,
har du gripit Henry för att du inte gillar att se oss tillsammans?
Han greps för att vi hittade bevis i hans bil.
Han sa att nån hade satt dit honom.
Och Henry Gowen talar alltid sanning.
Ibland ser man bara den sidan man vill se hos en person.
Precis - och du ser bara den sidan som du vill se.
Du har alltid haft skygglappar när det gäller honom.
Jag skulle kunna säga detsamma.
Har du tänkt på att han kanske utnyttjar dig för att hämnas på mig?
Henry skulle aldrig såra mig.
Jag önskar att jag vore lika säker på den saken.
Jag hoppas att det är en dröm och att jag snart ska vakna.
Oavsett vad som händer, ska du vara stolt över det du har gjort.
Det känns som en prövning.
-Gud ger oss inte mer än vi klarar av. -Självfallet inte.
Jag vet att jag borde vara stark och göra det rätta
men om jag ska vara ärlig, är jag less på att sättas på prov.
Abigail...
Cody och Becky försvinner inte för evigt.
Du träffar dem igen.
Jag vet inte varför det här händer.
Inte jag heller.
Jag vet att det finns en plan.
Det vet du också.
Ni kommer att älska ert nya hem i Davenport.
Det finns en ström där ni kan fånga grodyngel och hoppa på stenar.
-Jag gillar baseboll. -Det kan du också göra.
Och Becky, raring,
så snart vi har kommit på plats, kan vi köpa en helt ny garderob.
Jag tror att du passar i rosa.
Rosa är fint.
Förlåt att jag stör.
Miss Abigail ville att jag skulle säga att det är dags att gå till skolan.
-De verkar inte ha varit hungriga. -Eller så ogillade de sällskapet.
De måste bara få lära känna er.
-De är nog lite rädda också. -För mig?
Nej, för framtiden.
Cody har vant sig vid allt här
och Becky har precis börjat finna sin passion.
-Vad är det? -Vetenskap och matte.
Hon hinner inte med sånt nu när den sociala säsongen inleds.
-Hon presenteras i år. -Man hinner med sin passion.
Hon kommer att älska att vara en debutant.
Nu får ni ursäkta mig.
Jag ska hämta en del saker i butiken.
Det var trevligt att träffa er igen, miss Thatcher.
Du måste komma till Hollywood när filmen är färdiginspelad.
Så säger du bara för att vara snäll.
Ta inte det här på fel sätt,
men du är en investering för mig.
-En investering? -Ja.
En film räcker inte för att du ska bli stjärna.
Det ger inga intäkter.
Om du kommer till Hollywood och jobbar hårt,
kan jag garantera dig att till tredje filmen
är du mer känd än Mary Medford.
Det kan du inte garantera.
Hollywood är drömmarnas stad, Rosemary,
och ingen drömmer större än jag.
Jag har hört att du jobbar för Gowen nu.
Han betalar dubbelt så mycket som jag tjänade i butiken.
Jag vet att du alltid har gillat pengar.
Gör inget du ångrar bara.
Jag kan ta hand om mig.
Om folk fortsätter ta ut pengar, måste vi stänga ner.
Det sista vi behöver är att folk rusar till banken.
Det kommer inte att bli problem, men jag är här om du behöver mig.
Det uppskattar jag.
Konstapeln?
Vi kan tyvärr inte låna ut pengarna till er för att köpa marken.
Åtminstone inte förrän allt blir som vanligt.
Oroa er inte för det, mr Jenkins.
De flesta är inte så trevliga som ni.
Vi har bara beviljat ett lån senaste månaden.
Mr Barrett hade hälften av pengarna själv.
Ska mr Barrett köpa huset som han hyr?
-Huset intill miss Thatcher? -Ja, det ska han.
Hur kan han ha pengar när alla andra har det knapert?
Han kanske får betalt från två håll.
Vi trodde ju hela tiden att det var ett insiderjobb.
Frågan är vem han jobbar för?
Det var spår fram till platsen där träden fått spikar i sig.
Vi utgick från att de var från mr Gowens bil.
Det var det nån ville att vi skulle tro.
Gillar du mitt projekt?
Det är fantastiskt.
Du bör kolla upp hur man stavar "honung".
Domaren kommer om två dar.
-Vill du inte bygga klart? -Det kvittar ju.
Becky...
Moster Caroline låter mig inte gå i skolan ens om jag vinner stipendiet.
Du får inte ge upp.
Du måste visa din moster vad som är viktigt för dig.
Du har kommit så långt. Du kan inte ge upp nu.
Vad är det senaste?
Det dröjer inte länge till.
Coulter måste snart slå igen.
Spikarna försatte honom på gränsen.
När jag har köpt hans verksamhet,
blir du ansvarig förman på samtliga mina sågverk.
Det blir svårt när man sitter i fängelse.
Jag är ledsen, men du har mist jobbet.
Du är fri. Vi borde fira.
Det finns inget att fira.
Har inte den här fejden med Bill pågått tillräckligt länge?
Du är inte gift med honom, så försvara honom inte.
Han gjorde ett misstag. Han beklagar nog det.
Han slutar inte förrän jag är ruinerad.
-Det tillåter jag inte. -Du blåser upp det här.
Jag har inte bett om din åsikt.
Du måste välja, Nora.
Antingen är du med mig eller emot mig.
Nu när det här är över, måste du ha tid till övers.
Det verkar som att du har nåt i åtanke?
Vad säger du om att jag lagar middag den här gången?
Jag kanske blir tvungen att tacka ja till det.
Varför ser hon så glad ut?
Det får du lista ut själv.
Funderar du på att åka till Hollywood?
James tror att teater är på nedgång.
Film är framtiden.
Så kanske det är, men är det din framtid?
I ärlighetens namn, jag blir inte yngre.
Jag har inte många chanser kvar.
Om jag inte tar den här, vet jag inte när nästa chans kommer
eller om jag ens får en.
Om det är så du känner, så nej...
Då kan du inte tacka nej.
Tycker du att jag borde gå?
Jag tycker...
Jag tycker att du ska göra det som gläder dig.
Jag kommer hem mellan filmerna.
-Det vore inte för evigt. -Du kan inte lova det.
Du gör det inte enklare.
Jag kanske bara klarar av att inte göra det svårare just nu.
Jag hade aldrig gissat att Barrett låg bakom sabotaget.
Jag kan inte fatta att jag säger det, men jag är skyldig Henry Gowen en ursäkt.
Lee, du är inte den ende.
Jag ser fram emot att berätta att vi öppnar igen.
-Varför står du här? -Det här du rätt i. Tack.
-Miss Thatcher. -Mr Coulter.
Jag hörde just nyheten. Gowen är oskyldig?
Ja, den här gången.
Wade Barrett verkade så snäll och hjälpsam.
Borde jag oroa mig för hur du bedömer män?
Jag har fattat ett par goda beslut förr.
Cody, vad gör du här?
Jag ville ge dig det här innan vi reser.
Vad fin den är, Cody.
Den är inte lika fin som den jag slog sönder.
Jag sparade pengar till en finare,
men eftersom jag ska åka...
Den här är minst lika fin
och speciell för mig eftersom den är från dig.
Tack så mycket.
Konstapel Thornton, får jag be er om en tjänst?
-Vad som helst. -Det är inte åt mig.
Åt miss Abigail.
Hon sa att jag var mannen i huset.
Nu kommer hon att bli ensam,
så kan ni se efter henne när jag är borta?
Ja.
Jag lovar att ta hand om henne.
Det kommer vi alla göra.
Kan vi skaka hand på det?
Du har inte rört din frukost.
Jag är inte hungrig.
Jag är ingenting just nu.
Man får gråta, Becky.
Jag kanske blir bestraffad.
-Det är kanske därför jag sitter här. -Så är det inte alls.
Du kanske är så stark att du blir utmanad.
Se på mig.
-Jag är inte alls stark. -Jo, det är du.
Du är en fantastisk tjej, med en fantastisk styrka.
Varför är jag så rädd, då?
Det är en del av utmaningen.
Ibland blir till och med de starkaste paralyserade av det som hänt
och de gör allt för att undvika
att ta risken som kan förändra deras liv.
Tänk om det aldrig blir en förändring?
Du måste ha tillit till att den kommer.
Jag tar tre såna här.
Ni har god smak. Jag ska slå in dem.
Tack.
Det är mina favoriter.
Tänk att så fina tvålar finns att köpa i en sån gullig stad.
Det finns mycket mer här än bara fina tvålar.
Självklart. Det här är en underbar plats.
Lite mer slitet än jag är van vid, men väldigt charmig.
Mrs Connors,
jag vet att ni har planer för Becky som inte innefattar college.
Miss Thatcher,
jag är väldigt mån om min systerdotter.
Jag vill inte att hon slänger bort sitt liv som hennes mamma gjorde.
Jag förstår inte.
Jag vill inte vara respektlös mot barnens far,
men deras mamma gifte sig med en man av lägre klass.
Jag vill att Becky ska få nåt bättre.
Det är inte vad Becky vill.
Hon är bara ett barn.
Hon är en briljant flicka.
Hon är mycket mer mogen än andra,
med en sann gåva, ett verkligt intellekt.
Ursäkta att jag går rakt på sak,
men ett intellekt lockar vanligtvis ingen man.
Becky kan åstadkomma så mycket om ni bara tillåter henne göra det.
Nu är hon beredd att ge upp.
Hon vill inte ens gå igen.
-Har hon sagt nåt till er? -Kom till vetenskapsmässan.
Det skulle betyda mycket för henne.
Jag bad dig sluta göra saker åt mig.
Gjorde du?
Det måste vara kylan. Ibland påverkar den min hörsel.
Faith berättade varför du lånade mitt halsband.
Du ger inte upp.
Inte när det gäller nåt jag bryr mig om.
Edith...
-Jag är ledsen att jag gav dig hopp. -Jag vet att du menade väl.
Betyder det att jag får jobba vidare?
Det är mitt jobb.
Roy?
Jag gjorde fel...
men tror du att...
Kan du förlåta mig?
Jag vill att vi blir en familj.
Jag kan inte lova att jag blir bra på det.
Du behöver inte lova det.
Vill du träffa din son?
Det vill jag gärna göra.
När jag blir stor ska jag bli björndoktor.
-Menar du veterinär? -Nej, björndoktor.
Det finns imponerande projekt här.
Intressant.
-Hur håller du upp vikten? -Till hälften med kablar,
till hälften med fackverk, som Roebling.
Hennes kalkyler finns där.
Och ni har inte hjälpt henne?
Nej, sir.
Sånt här gör man på collegenivå.
Vi har en vinnare.
-Finns hennes mamma här? -Ni kan prata med mig.
-Ni måste vara mycket stolt. -Det är jag.
Även om hon inte vinner stipendiet i nästa runda,
fast jag kan inte se varför hon inte skulle det,
måste hon börja studera på ett tekniskt universitet
som kan hjälpa henne utveckla sin talang.
Jag ska fundera på det.
-Ställer vinnaren upp på ett foto? -Självklart! Becky?
Jag följer med dig om du är rädd.
DISTRIKTSMÄSTERSKAPEN I VETENSKAP
Du ser inte så glad ut för en blivande stjärna.
Jag har alltid tyckt att man ska följa sina drömmar,
men nu vet jag inte längre vad jag drömmer om.
-Drömmar kan förändras. -Tror du det?
Du kom till Hope Valley i jakten på en kärlek
som var viktigare för dig än att bli en stjärna.
Det gick inte som väntat, tack vare dig, om jag minns rätt.
Du stannade ändå kvar.
Jag fastnade för den här lilla stan.
Du hittade ett liv här
och kände dig aldrig tom.
Inte förrän nån sa att du saknade nåt.
Nåt som du inte hade behövt på väldigt länge.
Varför är det så förvirrande?
Det är det inte.
Ditt hjärta kallade hit dig, Rosemary.
Lyssna på det.
Ska Cody bara ta med sig en väska?
Han lämnar resten här.
Jag vet att det här är svårt för er,
men jag tror att det här är det rätta för dem.
Jag vet att ni tror det.
Så nu...
För det första, ingen svamp.
-Ursäkta? -Cody vill ha sås till potatismoset,
men hatar svamp.
Ingen svamp in såsen.
Ha inte för varmt vatten i badet.
Han kliver i när det är ljummet.
När ni stoppar om honom på kvällen,
gillar han att han täcket till halsen, men inte för hårt.
Jag lägger det på minnet.
Abigail?
Innan jag åker,
vill jag ha din välsignelse.
Om du säger att du älskar dem som jag gör, så får du den.
Jag vill börja vid fönstret
och sen filma mot dörren där hon kommer in.
Där har vi henne.
Här kommer självaste bruden, precis i rättan tid.
Det sägs att timing är allt.
Rosemary, du ser fantastisk ut.
Så...
Är du redo?
James, vi borde nog pratas vid.
Här. Ta Brownie. Han kommer att beskydda dig.
Becky,
du kommer att klara dig fint.
Lova att skriva.
Flera sidor.
Det är dags att säga adjö.
Snälla, släpp inte taget.
Jag är rädd att jag måste det.
Nej.
Det måste du inte.
Jag vill barnens bästa.
Du hade rätt om vad som är bäst.
Betyder det att vi inte måste åka?
Jag borde ha sett det tidigare.
Cody är lycklig här.
Han hör hemma här.
Och Becky?
Becky kan stanna tills tävlingen nästa vecka.
-Får jag det? -Ja, det får du.
Och även om du inte vinner,
kommer din morbror och jag betala så du kan gå i landets bästa skola.
Tack så mycket.
Är du säker på det här?
Jag tror det.
Jag åker inte om du inte vill det.
Kommer du tillbaka när du inte är i skolan?
Så klart att jag gör.
Du är min bror.
Det finns ingen som jag älskar mer än dig.
Tack.
Jag försökte verkligen göra det som jag ansåg vara rätt för dem
och jag insåg inte
att du är det rätta.
-Jag hoppas att du hälsar på. -Det gör jag gärna.
Du är ju familj.
Du är välkommen när du vill.
Det sägs att allt har sin tid och plats.
För Cody är det dags för ett nytt liv med Abigail.
För Becky är det dags att sikta mot stjärnorna.
För Roy och Edith är det dags att börja om.
Och för mig?
Det är dags att hoppas.
-Jag har tänkt på din story. -Jag ser fram emot att höra det här.
Jag märkte att du inte har ett slut.
Jag skriver om det hela tiden.
Du måste bygga upp till
ett minnesvärt ögonblick.
-Tänker du på nåt särskilt? -Ja, det gör jag.
Mountie Theodore kan rädda dagen.
Eller...
...så kanske det är damen som räddar dagen.
Hon är en väldigt skicklig skytt.
Hon är expert på hästar.
Nåt mer?
Hennes hår blir aldrig trassligt.
Och hon är duktig på att tälja.
På att tälja?
Hon låter som den perfekta kvinnan.
Nästintill.
Hon måste han nån svaghet.
Hon har en.
Vad är det?
Mountie Theodore.
Hallå.
Var är filmteamet?
De har packat ihop och åkt.
Det positiva är att jag fick behålla klänningen.
Varför åkte de?
När jag sa till James att jag inte åker till Hollywood,
sa han att min talang inte var värd att investera i.
Så du beslöt att inte åka till Hollywood?
James kanske har rätt.
Film kanske är framtiden.
Men min framtid finns här.
Med dig.
-Menar du verkligen det? -Med hela mitt hjärta.
Jag vet att jag inte är
en känd regissör som Tobias Pope
eller en stilig producent som James Addison,
men det finns en annan roll som jag tror passar dig.
Vad är det för roll?
Rosemary LeVeaux,
vill du bli min fru?
Lee...
Så klart att jag vill det. Ja.
Ja.
Undertexter: Marie Roos