Tidligere:
-Hvad er hans pris? -Afhænger af køberen.
Det skal jeg huske på.
Cody er lykkelig her.
Han hører til her.
-Er jeg med i historien? -Der er en betjent.
Rosemary LeVeaux, vil du være min hustru?
Selvfølgelig.
HOPE VALLEY 800 METER
Og nu, dugene.
Blå eller hvid?
Til hvad?
Receptionen, fjolle.
Hvid borddug er standard,
men hvis vi tager det blå, så bringer det min øjenfarve frem.
Hvad skal vi bruge til mine øjne? Noget blodskudt?
Lee, dog.
Du har virkelig brug for hvile.
Meget gerne, men der er ikke tid med alt det på din at-gøre liste.
Betragt det som kærlighedsarbejde.
Ja.
Angående middagen til receptionen.
Er det ikke noget, du skal tale med Abigail om?
Jeg troede, vi skulle have maden bragt fra Grand i Union City.
Der er intet stort ved maden fra Union City, tro mig.
Jeg elsker Abigail, det ved du, men...
...har hun evnerne til at sammensætte en bryllupsmiddag?
Fortæl hende, hvad du vil, jeg er sikker på, hun klarer det.
Der har været stormvejr overalt.
Jeg ville ikke løbe risikoen, at maden ikke kommer til tiden.
Hvad med denne?
Det er...
...en forbedring.
Det er afgjort...
...et skridt den rigtige vej.
Du kan ikke lide det.
Åh, Elizabeth.
Jeg værdsætter, at du tilbyder at lave bordkortene, men...
...det er bare så...
...skolelærer-agtig.
Det har blot brug for lidt flair. Bogstaverne skal danse henover papiret.
Måske kunne du arbejde lidt på dine spidser... og dine buer.
-Har du brug for en ny spids? -Der er intet galt med min spids.
Nå, men...
Så er dette...
Det er fint.
Lad mig prøve igen.
Hvad laver du? Det var fint.
Vores bryllup skal ikke bare være fint, Lee.
Vores bryllup skal være fantastisk.
Lad os håbe, vi har venner tilbage, som kommer til vores fantastiske bryllup.
Godnat.
Kan jeg hjælpe?
Jeg kunne bruge en kop varm kaffe.
Mor.
I kød og blod.
Du har redet hele vejen fra Aberdeen?
Gennem det dårlige vejr?
Ikke fordi jeg vil smelte.
Der er noget, som kaldes for en diligence nu.
-Måske har du hørt om det. -Du har altid været fræk.
Diligence ville have været mere sikker.
Vejret ødelagde køreplanen.
Og desuden, så har det været alt for længe siden, jeg har set dig.
Så...
...det er her, du bor?
Det er ikke dårligt.
Og... hvor er den unge dame, som du skrev til mig om?
-Det er grunden til, at du kom? -Kan en mor ikke savne sin søn?
Og så begynder vi.
Hvad skal det betyde?
Du stiller et spørgsmål i stedet for at give mig et svar.
Gør jeg det?
Jeg overgiver mig.
Det er ved at være sent.
-Lad os tales ved i morgen tidlig. -Fortæl mig, hvor hotellet er.
Receptionen lukker klokken ti. Du bliver her.
Tag min seng. Jeg sover i cellen.
Det er godt at se dig, min søn.
I lige måde, mor.
Hvordan var turen?
Endeløs. Nogle af vejene var skyllet væk...
...så diligencen måtte tage en omvej.
Becky vandt legatkonkurrencen.
Det er godt nyt.
Er dog ikke overrasket.
Cody, vil du spille rundbold?
Er det okay, frk. Abigail?
Jeg ved ikke, hvor du har energi fra efter så lang en tur, men hyg dig.
Det er godt at se dig.
For at være ærlig... jeg savnede dig.
Så længe vi er sandfærdige her...
Jeg har også savnet dig.
Hvis du ikke er for træt efter rejsen,
tænkte jeg, vi kunne ride i morgen.
Det er et stævnemøde.
Sagde jo, jeg kunne levere.
Det er derfor, jeg hyrede dig.
Kom nogen til skade?
Lad os sige, at fyren vidste, jeg mente det.
Han var tre måneder bagud på et lån, jeg gav ham.
Jeg vil mene, det er, hvad vi enedes om.
Plus en bonus.
Har du mere arbejde?
Snart.
En fornøjelse at gøre forretninger.
Du har en løs knap. Tag den af. Lad mig sy den.
Jeg ordner det senere.
Jack, hvem vil respektere dig med en løs knap?
Mister jeg respekt over det, har jeg aldrig haft den.
Du har stadig den hvirvel.
Mor, jeg kan fint klæde mig på uden din hjælp.
Der kom den frækkert frem igen.
Du er ikke ved at blive syg, vel?
Du ved, jeg ikke bliver syg. Det er hunden.
-Rip? Han var i bad igår. -Han har brug for et bad mere.
-Hej. -Hejsa.
-Hej. -Det... det er min mor.
Charlotte Thornton.
Mor...
Elizabeth Thatcher.
Jamen, hejsa.
Fru Thornton, det er en glæde at møde dig.
Jeg kan ikke tro, at du ikke fortalte mig, at din mor kom.
Jeg vidste det ikke.
Jeg elsker at overraske ham, Lizzie. Holder ham på dupperne.
Det er Elizabeth, mor.
Det er helt fint. Kald mig, hvad du vil, fru Thornton.
Hvorfor kommer I ikke til middag?
-Jeg laver kødtærte. -Vil du lave mad til min mor?
Er det et problem?
Slet ikke.
Jeg giver en hånd med.
Men, du kan heller ikke lave mad.
Hvad mener du med, heller ikke?
Sagde jeg det?
Jeg mente ofte.
I laver ikke ofte mad...
...så jeg tænkte på at give middag hos Abigails.
Prosit.
Hun er allergisk overfor Rip.
-Nogen har brug for et bad. -Rip eller Jack?
Ved du hvad, jeg har masser af plads i mit hus.
-Hvad med at bo hos mig? -Det vil jeg ikke pålægge dig.
Det er slet intet besvær.
Jamen, så vil jeg da hente mine tasker.
Kan jeg ikke lave mad?
Slet ikke. Du er blevet meget bedre.
Hvorfor sagde du det så?
Din mor vil tro, at jeg ikke kan lave et måltid.
Så har I det til fælles.
Men det har I ikke, fordi...
...du er en meget bedre kok, end hun er.
Du skal slippe duerne fri, når Lee og jeg forlader kirken.
Måske kunne vi kaste med ris i stedet.
Hickam... Hvad er det, du ikke fortæller mig?
Buret var ikke lukket helt i nat.
Dine fugle fløj væk.
Åh, nej. Allesammen?
Undtagen en enkelt. Jeg tror, han er for fed til at flyve.
Sæt ham på diæt og find resten af de frække fugle.
-Jeg skal bruge løsninger, ikke problemer! -Ja, frue.
Rosie LeVeaux.
Er det dig?
Charlotte Thornton!
Det er så længe siden!
Ja, sidst jeg så dig, var du og Jack forlovet.
Jeg håber ikke, du bærer nag.
Bærer nag?
Du og Jack var som olie og vand.
-I skulle ikke være sammen. -Du vidste det nok, før vi gjorde.
Lad os sige, det var moderinstinktet.
Jeg fandt endelig min drømmemand.
Vi skal giftes på lørdag.
Tillykke, skat. Han er en heldig mand.
Jeg er den heldige.
Så meget at tale om. Kom.
Jeg var ikke sikker på, hvordan jeg havde det med at se dig.
Jeg skulle aldrig have bedt dig vælge mellem Bill og mig.
Mener du virkelig det?
Det gør jeg.
Jeg håber, du kan tilgive mig.
Så længe det ikke sker igen.
Det gør det ikke, jeg lover det.
Du ved, Henry, jeg har tænkt.
Vi har begge dårlige minder her.
Måske er det på tide, at vi får os en ny start.
Hvad har du i tankerne?
Jeg ved, det lyder som en umulig idé
men hvad hvis vi starter på en frisk et andet sted?
Langt borte fra Hope Valley.
Jeg har allerede budt på det land, jeg viste dig.
Du kunne trække det.
-Gæsteværelset er fint. -Jeg er så glad for, at du er komfortabel.
Og jeg kan se, at du heller ikke kan lide at støve af, ligesom mig.
Jeg støvede faktisk af i eftermiddags.
Selvfølgelig gjorde du det.
Er du ikke ræd for at gøre din bluse beskidt?
Det er ikke noget fint.
Jeg syr mit eget tøj.
Du kan sy?
Jeg syede engang et pudebetræk.
Det er godt.
-Hvad er det? -Paprika.
-Jack kan lide peber. -Det vidste jeg ikke.
Det gør du nu. Værsgo.
-Er det ikke meget peber? -Man kan aldrig have for meget peber.
Det eneste, der mangler nu, er min specielle ingrediens.
Kærlighed?
Svinefedt.
Sådan der.
Her er listen med forretter, som jeg overvejer.
Fire forskellige valg?
Synes du ikke, det er nok?
Rosemary...
...måske prøver du for hårdt?
Alt skal være perfekt.
Folk kommer til dit bryllup, fordi de holder af dig og Lee.
Ikke fordi du serverer dem fin mad.
De vil fejre jeres fremtid sammen.
De vil fejre kærligheden, som I har til hinanden.
Åh, Abigail.
Det er så... kærligt sagt af dig.
Det er sandt.
Så vil jeg ikke bekymre mig om maden.
Du har absolut intet at bekymre dig over.
Med hensyn til brudefesten...
Hvad med den?
Skal du og Elizabeth ikke pynte op?
Der er ikke meget tid. Det er i morgen.
Og vi begynder at dekorere i morgen.
Er du sikker på der er nok tid? Jeg vil have alting til at...
Og det vil det.
Okay.
Det er virkeligt lækkert.
Du har knapt spist noget.
Det er... virkeligt fyldigt. Men godt.
Det er virkeligt godt.
Din mor puttede svinefedt i min kødtærte.
Svinefedt er det, der får tærten til at klistre sig til ribbenene.
Jeg fik en ret stor frokost.
Så...
Apropos frokost...
Vi skal til nybyggeriet inden frokost.
Måske efter morgenmaden.
Hvilket nybyggeri?
Lige syd for byen, ved floden.
Et par familier flyttede derned.
De lejer land der, indtil de har råd til at bygge permanente huse.
-De har ikke ret meget. -Det lyder som et hårdt liv.
Det er det.
Elizabeth prøver at starte en skole for børnene der.
Hvorfor kan de ikke tage i skole i Hope Valley?
Det er en gåtur på tre timer.
Min første skole var i et telt.
Jack sagde, at du var lærer.
Jeg har ikke været i et klasseværelse i meget lang tid.
Jeg savner børnene.
Du burde tage med i morgen.
Det ville jeg ikke pålægge din mor.
Jeg vil gerne.
-Hvis Lizzie ikke mener jeg er i vejen. -Du er ikke i vejen.
Slet ikke.
Godmorgen, solstråle.
Klokken er fem morgen.
Jeg har brygget kaffe.
Har været oppe længe. Kunne ikke finde et vaskebræt.
Det er, fordi vi ikke har et.
Hvordan vasker I jeres tøj?
Jeg betaler fru Miller.
Med mit skema, er det ikke altid nemt at få vasket tøjet,
og Miller familien er ny i byen. De kan bruge pengene.
Jeg gør det selv.
Jeg er ikke meget for at andre håndterer mine private ting.
Jeg vasker selv mit undertøj.
Jeg har aldrig kunnet regne ud,
hvorfor en person ville nævne dem, når de ligger under noget.
Sæt dig.
Jeg elsker denne tid på dagen.
Man kan kun nå så meget, inden resten af huset kommer på fode.
-Din mor havde det sikkert på samme måde. -Hun havde hjælp.
Hjalp I hende?
Jeg mener tjenerne.
Jack fortalte mig om dit liv i Hamilton.
Det må have været komfortabelt.
Måske lidt for komfortabelt.
Det var en af grundene til, jeg flyttede til Hope Valley. Klare tingene.
Undtaget dit vasketøj.
Det var de sidste.
Dejligt.
Du kører den pige for hårdt.
Har intet valg.
Måtte pakke et læs i sidste øjeblik til drengene oppe i Silverton-minen.
Vi måtte have vognen på vejen, hvis regnen skyller sporet væk.
Er dette stof ikke bare smukt?
Smukt! Og der er masser af det!
Er du sikker på, du har nok til at sy alle fire kjoler?
Fire?
Jeg troede, du sagde, at der var tre brudepiger.
Gjorde jeg? Jeg mente fire.
Så svært at holde styr på alle detaljerne.
Clara er god til at sy. Hun kan hjælpe.
Det er en fantastisk idé. Jeg må virkelig afsted.
Lee og jeg har et møde med Pastor Logan. Held og lykke med krinolinerne.
Krinoliner.
Var det op til mig, blev vi gift i dette sekund.
Jamen, jeg har tilladelsen.
Lee, jeg vil have et bryllup, som vi planlagde. Med alle gæsterne...
...blomsterne, musikken, havepavillonen.
Havepavillon?
Ja, en havepavillon.
Jeg lovede at bygge en til Rosemary til ceremonien.
Men ærligt talt...
...med travlheden på værket, så har jeg...
Jeg glemte det.
Han glemte det.
Jeg glemte det.
Er det ikke som en mand?
Som om brylluppet er det sidste han tænker på.
Nej. Sagde jeg det? Det sagde jeg ikke.
Kommunikation er nøglen til ethvert lykkeligt ægteskab.
Vi kommunikerer om alt, gør vi ikke, Lee?
Ja. Gode kommunikatører. Hun taler, jeg lytter.
Og glemmer, åbenbart.
Det er vigtigt at være åben og ærlig.
Og lægge alting på bordet snarest muligt.
Vi er enige om stort set alt, er vi ikke, Lee?
-Som to ærter i bælgen. -Vi vil det samme i livet.
Stort hus.
Hvidt stakit.
-To katte. -En Model T.
-Fem børn. -Fem bø...
-Hvad? -Fem børn. Unger. Småfolk.
Men...
-Børn er... meget larmende og... -Larmende?
De kommer med bleer. Ved du, hvad de bleer indeholder?
Du vil ikke have børn?
Kan du give os et øjeblik?
Børn er så...
Klistrede.
Lyder godt.
Edith.
Har Roy det godt?
Han arbejder. Jeg håber, han klarer den.
Er du bekymret for regnen?
Jeg hørte folk tale om, hvordan regnen skyllede vejen væk sidste år.
Ned Yost har lige sendt en vogn med forsyninger.
Selvom regnen skyller vejen væk, så har de mad og vand.
Vores børn har ikke tid til skole.
Vi prøver at overleve her.
Der er intet vigtigere end uddannelse.
De bliver ikke forskere og læger.
Det kan de måske...
...hvis de får chancen.
Du ved intet om vores levemåde.
Jeg er en lærer.
Og jeg ved, hvor vigtigt det er for børn at lære.
Frk. Thatcher lærte mig at læse. Det er nemt, når man ved hvordan.
Beklager. Vi starter ikke nogen skole her.
Der er ikke tid nok til, at børnene kan sidde til timerne.
De sagde, de ville læse os en historie.
En enkelt historie. Så er det tilbage til pligterne.
Maggie, bliv hos din bror.
Hun har det med at gå.
Jeg holder øje med hende.
Kom med.
I ved...
...jeg voksede op fattig.
-Så ved du, hvordan vi har det. -Det gør jeg.
Og det bedste, jeg har gjort, var at lære at læse og skrive.
Derfor blev jeg lærer.
Jeg ville give noget igen.
Den unge dame mener det godt, men hun forstår ikke folk som os.
Frue? Må jeg sige noget om den unge dame?
Elizabeth Thatcher...
Hun gjorde vidundere for børnene i Hope Valley.
Og hvis hun er villig til at hjælpe jeres børn
så synes jeg, at I skulle takke jeres held.
Der er ikke en lærer i live, som er så dedikeret og talentfuld som hun.
Undtagen din mor.
Hvis I vil have et bedre liv for jeres børn,
så tag imod hendes hjælp.
Jeg vil sige én ting om den slags arbejde, Roy.
Jeg savner hjemmet.
Jeg er heller ikke glad for at sove i telt med ni andre fyre.
-Hvor længe er du her? -Tre uger.
Det er lang tid fra din kone og søn.
Hvad med dig?
Tre dage mere. Så vender jeg hjemad.
Jeg glæder mig ikke til tre timer med vognen, men når jeg er hjemme,
hvis jeg har lidt mønter,
så inviterer jeg Nancy og Harper på middag i byen.
Jeg kom, da de forlod banken.
-Jeg tænkte, du vil vide det. -Rolig.
-Hvem forlod banken? -De sagde, de var auditører fra staten.
Jeg kunne ikke lide de spørgsmål, de kom med.
Hvilke spørgsmål?
Implikation af misbrug af penge.
Jeg fortalte dem, det går gennem dit kontor.
De insisterede på at beslaglægge dokumenterne.
Du gjorde det rette i at komme til mig.
Hvis der er andet, jeg kan gøre...
Bare rolig. Jeg ordner det her.
Måske skulle jeg...
Jeg skal nok ordne det her.
God eftermiddag.
Men han kunne ikke finde Frisky.
Da Nathanial gik op af trappen til sit soveværelse,
var Frisky der... hans skattede ledsager
sad ved fodenden af sengen
og logrende glad med halen.
Slut.
Kan du læse én mere?
Der er en bog mere i serien, men den er i Hope Valley.
Hvorfor kommer I ikke?
-Kan vi? -Be om?
Lad os se, hvad de andre mødre siger.
Føles rart at komme ud af køkkenet for en stund.
Rosemary har afgjort holdt mig travl.
Sig til, hvis du skal have en pause.
Florence kom forbi caféen, og... stillede et interessant spørgsmål.
Hvad vil hun da vide?
Hun spurgte om...
Om du og jeg officielt var kærester.
Hvad sagde du?
Hvad ville du have sagt?
Jeg ville have sagt sandheden.
Jeg ville have sagt ja.
Det var, hvad jeg sagde.
Nu hvor det er officielt, hvad
med at lade mig byde dig til middag i morgen?
Jeg kan ikke i morgen. Det er spaghettiaften.
Det er Codys yndlingsret, og vi spiller spil efter maden.
Okay.
Medmindre du vil spise med?
Troede ikke, du ville spørge.
Sikke en flot taske. Mange tak, Florence.
Jeg læste at friskduftende tøj, altid vil gøre en mand lykkelig.
Det vil jeg huske.
Elizabeth, ville Charlotte ikke komme?
Hun sagde, at hun var udmattet.
Den stakkel. Hun er sikkert træt efter den lange tur.
Jeg bebrejder hende det ikke.
Fru Thornton er...
...farverig, er hun ikke?
Kan I to enes? Jeg hører, at hun bor hos dig.
Hun er en vidunderlig husgæst.
Og meget kreativ i køkkenet.
Og en... tidlig person.
Jeg henter punchen og småkager.
Ved du hvad? Jeg giver en hånd med.
Et skål. Til dagens mand.
-Hørt, hørt. -Mange tak.
En mand, som gifter sig med Rosemary fortjener, mere.
-Så sandt. -Og et slag poker.
Skal vi finde et bord?
Ja.
Jack?
Enhver brudgom har brug for en forlover, og jeg tænkte, at...øh...
Det ville være mig en ære.
Jeg går ud fra, at du ved hvad det indebærer?
Ringene, selvfølgelig.
Og sørge for at Rosemary ikke driver dig til vanvid?
-Det er stort set det, ja. -Hvilket spil, drenge? Stud eller draw?
Jeg stemmer for stud.
Hvis I altså kan bruge en spiller mere.
Vi har altid plads til en smuk dame.
Jeg vil gerne præsentere jer for min mor, Charlotte Thornton.
Din mor?
-Rart endeligt at møde dig. -Godt at møde dig.
Jeg er Bill Avery. Jeg har arbejdet med din mand.
Han havde altid noget godt at sige om dig.
Hr. Avery, udover hvad min mand har sagt om dine poker-evner,
så ser det ud til, at jeg vil klare mig udmærket i aften.
Ja...
Rosemary, er alt vel?
Du virker ikke som dit sædvanlige boblende selv.
Alt er bare perfekt.
Hvorfor dog ikke?
Ingenting.
Åh, Elizabeth...
Jeg er som regel den med svarene. Jeg er den med brevkassen.
Ved ikke, hvad jeg skal gøre.
-Med? -Lee.
Vi passer så perfekt sammen, er enige om alting.
Nu er der...
...børn.
Hvad med børn?
-Jeg tror ikke, vi er enige om dem. -Om at opdrage dem?
Hele konceptet. Generelt.
Rosemary, du og Lee elsker hinanden, ikke?
-I vil gøre hinanden lykkelige? -Helt og aldeles.
Når to personer har det sådan med hinanden, så finder de et svar.
Og at finde svaret bringer dem sammen, det river dem ikke fra hinanden.
Det er meget klogt.
Måske skulle du overtage brevkassen.
Når jeg er en gift kvinde, får jeg måske ikke tid.
Jeg tvivler på, om jeg kan gøre det godt.
-Har du selv problemer? -Det er Charlotte.
Vi er så forskellige.
Lad mig fortælle dig en hemmelighed.
Da Gud skabte den kvinde, ødelagde han formen.
Der er ikke én på denne jord, som har noget tilfælles med hende.
Hun er meget...
Unik.
Unik. Okay. Lad os sige det.
Du skulle have advaret os om, at din mors skønhed dækker over et poker ansigt.
Hun er fyldt med overraskelser.
Jeg er ked af at blanke dig af til din egen fest.
Jeg respekterer altid en vinder.
Mange tak.
Nogen som vil spille en omgang dart?
Det er vist på tide, at vi slutter af.
Lyseslukker.
-Godnat. -Godnat.
Jeg kan ikke tro, at din mor sprang over brudefesten
og tog på polterabend.
Hun sagde, hun var træt.
Må have fået fornyet kræfter.
Det er ikke til at tro, at hun er din mor.
Hvorfor ikke?
I er så forskellige.
Hun er en overlever.
Det var ikke nemt at få os i så ung en alder,
opdrage os alene...
...og passe et arbejde.
Hør, jeg vil takke dig for at være så meget sammen med hende.
En fornøjelse.
Er du sikker på det?
Vi er på vej ud for at jage ænder. Vil I med?
Beklager. Jeg har patrulje.
Pokkers, jeg har skole. Måske næste gang.
-Fik du ordnet knappen? -Jeg gør det i aften.
Glem det ikke.
Mor.
Og du skal klippes.
Mor.
Du holder meget af hende, ikke?
Jo. Når hun ikke driver mig til vanvid.
Hej, Clara.
Vil du med til fin middag næste fredag aften?
Jeg har masser af penge.
Ellers tak.
Hvad med lørdag?
Jeg ved, hvor de penge kommer fra.
Du arbejder for hr. Gowen.
Og? Han er borgmesteren.
Det gør ham ikke til en god mand.
Hvorfor kan du ikke lide ham?
Det er en lang liste.
Lad os bare sige, at han ikke er troværdig.
Han betalte mig. Det er da troværdigt.
Hvad betalte han dig for at gøre?
Jeg tog mig af personlige anliggender for ham.
Jeg inddrev en gæld.
Hvad gjorde du for at inddrive?
Intet.
Hvis vi skal se hinanden, så kan du ikke arbejde for ham.
Måske skulle jeg invitere en anden på middag.
Måske skulle du.
Du havde en tjeneste at bede om?
Det har jeg.
Det er ikke en nem en.
Banken har hyret mig til at kigge på
nogle mulige problemer med byens finanser,
hvilket betyder, jeg må finde ud af, om Gowen har gjort noget.
Det er en misforståelse.
Det ved jeg ikke, før jeg har kigget på regnskaberne
i hans kontor.
Du beder mig vel ikke om at... stjæle dem, gør du?
Nej, nej.
Det ville jeg aldrig bede dig om.
Men folket i byen har brug for at vide, om borgmesteren har bedraget dem.
Så...
Jeg undrede mig blot over, om der er noget,
som du føler, du kan dele, der kan være til hjælp.
Har du lagt mærke til, at der er en tønde udenfor hans kontor?
Det kan jeg ikke påstå.
Der er ingen grund til det.
Men der er noget...
...som kunne være nyttig for nogen,
som ville vide, om borgmesteren har været ærlig eller ej.
Men du har ikke hørt det fra mig.
Pausen er ikke forbi, piger.
Du skal sjippe med os.
Ved I hvad, jeg kommer, når jeg er færdig med det her.
Hvad laver du med dem?
Nybyggerbørnene får dem.
Jeg troede ikke, de kunne læse.
Forhåbentligt vil disse bøger lære dem det.
Hvorfor har de ikke selv bøger?
De har ikke så mange ting.
Deres forældre har ikke råd til ordentlige huse.
Deres familier rejste langt for at starte et nyt liv her.
Der var ikke plads til meget.
Jeg har nogle bøger hjemme, som de må få.
Jeg har nogle dukker.
Miles har nogle tinsoldater, som han ikke leger med mere.
Det er en vidunderlig idé.
Spørg de andre børn,
om de har noget, som de vil give.
Er det her ligesom venlighedsugen?
Det er den slags venlighed, som vi bør vise folk hver dag.
Det er tre fortrydelser mere.
Tænk at folk aflyser på grund af noget så fjollet som vejret.
Der er oversvømmelser.
Dette er fra min ven i New York, Penelope Calloway.
Kan du tro det? Hun kommer ikke, fordi hun skal have en baby.
Det er svært at rejse i hendes tilstand.
Ærligt talt?
Skulle være planlagt.
Jeg kigger over til Dottie med kjolene til brudepigerne.
Der er ballade omkring det her bryllup.
Når det kommer til frk. LeVeaux, så er der altid meget ballade.
Hvad er der så specielt over et bryllup?
Et bryllup er en fejring af ægteskab.
En livslang forpligtelse af kærlighed som to mennesker giver hinanden.
Det bliver ikke mere specielt end det.
Hvordan ved man, om man vil giftes med hinanden?
-Det er noget, du føler i dit hjerte. -Og hvad så?
Så vil en mand spørge en dame om at blive hans kone.
Men hun skal sige ja først.
Kan en pastor blive gift?
Efter hvad jeg har hørt.
Hvornår spørger du frk. Abigail?
Cody.
Skal man bede om det?
Cody, jeg beder lige nu.
Spis op, unge mand.
Floden er ret hurtig.
Burde ikke være et problem for begyggelsen, så længe det ikke regner.
Eller problemer i bjergene.
-Jeg rider derop og kigger. -Jeg rider med.
Jeg ser til minen og gør vejen fri.
God idé.
Bill? Har Jenkins talt med dig om Gowen?
Ja, han sagde der var uregelmæssigheder med byens konti.
Jeg kan intet gøre uden en dommerkendelse.
Jeg får ikke bøgerne uden en stævning.
Du vidste, Jenkins ville komme?
Du behøver ikke følge reglerne.
Det kan jeg lide.
Jeg hyggede mig gevaldigt i aftes.
Jeg burde nok undskylde for Cody.
Du behøver ikke at undskylde.
Behold byttepengene. Ses vi snart?
Mere kaffe, Charlotte?
Tak.
Bare jeg kunne lave den lige så godt.
-Jeg har en hemmelig ingrediens. -Svinefedt?
Hvem putter svinefedt i kaffen?
Bare et vildt gæt.
Så...
Hvad sker der mellem dig og pastoren?
-Hvordan ved du, at der er noget? -Endnu et vildt gæt.
Frank og jeg er kærester.
-Hvordan har drengen det med det? -Cody elsker Frank.
Mine drenge var ikke så nemme.
Har du mødt nogen, efter din mand døde?
Jeg prøvede. Til sidst ville jeg ikke vippe skuden.
Er det den rigtige grund?
Måske er det...
...måske ikke.
Jeg forelskede mig i Jacks far, i det øjeblik jeg mødte ham.
Jeg tænkte, at sådan noget kun kommer én gang i livet.
Måske gør det, måske ikke.
Det er for sent nu.
Det er aldrig for sent at finde kærligheden igen.
Sagt som en, der har fundet den.
Jeg er så glad for, at børnene kunne besøge Hope Valley.
Også jeg.
Må jeg ae Rip?
Selvfølgelig.
Kan han hente?
Kommer an på hans humør.
Vi ser ad.
-Okay. -Kom så. Kom Harper.
Tak for bolden.
-Vil du lege fange? -Ja.
Det var venligt at sende en vogn.
Lige siden du læste historien om Nathaniel og hunden for dem,
har de spurgt om at komme her.
Vil du have mere te, Brownie? -Ja, og en småkage også.
Han er en meget rar bjørn.
Vil du blive hos ham et øjeblik?
Vil han?
Jeg tager med glæde en tur til bebyggelsen
én gang ugentligt.
Jeg kunne tage nogle af børnene med.
Jeg ved det ikke. Der er så meget at gøre.
Én gang ugentligt vil ikke tage meget tid.
De kommer godt ud af det sammen.
Jeg ved ikke om det her.
Jeg troede, du ville have en ny start?
Men at forlade byen så hurtigt...
Du kender mig.
Når jeg har noget i tankerne, så vil jeg ikke vente.
Du har ikke fået kolde fødder, har du?
Nej.
Jeg har tænkt meget over, hvad du sagde...
...om denne by...
...om det dårlige forhold mellem mig og Bill.
Jeg tror, vi begge ved, at det aldrig vil ende.
Det kunne være en ny start for os. Jeg ser ingen grund til at glemme det.
Okay.
Goddag.
Jeg hører, at du havde gæster i skolen?
Jeg ved, du talte med fru Lawson.
Hun ændrede ikke bare mening på magisk vis.
Det var ikke mig... det var Jack.
Jack?
Han blev vred, efter hun sagde nej til dig.
Gjorde han det?
Min søn har høje tanker om dig.
Jeg ved ikke noget om det.
Det gør han, og han er ikke nem at imponere.
Som moren?
Jeg har ingen anelse, hvad du taler om.
Hallo? To mere.
Åh...
Hvor kært.
En gave fra min tante Gertie i Minnesota.
Hvilket er underligt...
-...for jeg troede, hun var død. -Måske er det tante Gertie.
Din drillepind.
Skal alt det virkelig være i mit kontor?
Hvor skal vi ellers have alting?
Jeg kan ikke bede folk om ikke at sende gaver.
De er så glade for os.
Undtagen måske Penelope Calloway.
Har jeg ikke sagt, hun ikke kommer?
Ja, du nævnte det 15 gange. Og nu 16 gange. Men det minder mig om...
At hun... sendte... et telegram.
"Kære Rosemary, George og jeg ønsker, at vi kunne fejre din specielle dag.
Jeg tænkte, du ville vide, at vi fik en lille pige.
Hendes navn skulle afspejle skønhed og ynde...
...så vi kalder...
...hende Rosemary Calloway."
Hvad siger du til det?
De navngav deres datter efter dig.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Nogle gange, er det en god ting.
En lille pige... som hedder Rosemary.
Og hun skal være som mig.
Hvem kan bebrejde dem?
Åh, Lee.
Jeg tror, det er den bedste gave.
Den her by, altså.
De tager skiltene ind klokken ni.
Caféen er lukket, din dameven arbejder på sin historiefortælling,
og jeg kan ikke finde et pokerspil.
Så har jeg dig for mig selv i aften.
-Fik du ordnet den knap? -Ja, mor, jeg fik ordnet den knap.
Mor...
...kan vi tale om noget?
Du siger bare til.
Tak.
Jeg vil vide, hvad du synes om Elizabeth.
-Hvad er det for et spørgsmål? -Vil du ikke bare svare?
Det rigtige spørgsmål...
...er, hvad der foregår mellem jer?
-Hvad skal det betyde? -Jack...
...du har været sammen med Lizzie i lang tid nu.
Jeg vil mene, at det er på tide at ride... eller komme af sadlen.
Tingene har ikke altid været nemt mellem os.
-Det burde det. -Det burde det...
...vi ved begge, livet ikke er sådan.
Jeg vil bare have, at du er glad.
Jeg undres.
Der er frækheden igen.
Kom her.
-Du ved godt, jeg elsker dig? -Jeg elsker også dig.
Jeg elsker dig.
Åh, min Gud.
Det er så smukt.
Kan du lide det?
Ja, hvorfor?
Fordi det er mit.
Jeg underskriver i dag.
Jack...
Hvad fik dig til at gøre det?
Rip sagde, at det var lidt for fyldt i fængslet, så...
Nu skal jeg bare spare nok sammen... til at bygge et sted...
...et stort køkken, tre, fire soveværelser.
Det er et ret stort hus til én betjent.
Kunne blive ensomt.
Tjah...
Der er altid Rip.
Gode gamle Rip.
Måske nogle høns.
Du får brug for en masse høns.
-En ged. -Sådan én er god.
Ja.
Ellers andet?
Nogen idéer?
-Et par stykker. -Såsom?
Du skal bruge gæsteværelse til din mor.
Jeg kan ikke glemme mor.
Og en fin seng... til dit tæppe.
Mit tæppe?
-Hun fortalte dig vel ikke... -Jo.
Hun skal stoppe med at dele så meget.
Jeg ved alt om dit tæppe...
Og hvordan du ikke ville sove, medmindre du havde det til at varme dig.
Jo...
Jeg må finde på en anden måde at holde varmen på så.
Bill?
De er borte.
-Hvem? -Henry og Nora.
Da jeg kom hjem, fandt jeg denne seddel.
Henry sagde, at der ikke var tid til at sige farvel.
Han må have rejst ad Sydvejen. Det er den eneste sikre efter regnen.
-Hvad vil du gøre? -Finde ham.
Dagens sidste læs.
Kan ikke komme hurtigt nok.
Hørte du det?
-Vi må væk. -Det er et jordskred!
Kom så! Løb!
Måske skulle vi vende om.
Nej. Vi stopper ikke, før vi når Union City.
Hvorfor?
Stol på mig, Nora.
Ingen værdsætter, hvad jeg har gjort, hvad jeg går igennem hver dag.
Henry, pas på!
Tekster af: Huy Uusitalo