‏בפרקים הקודמים...
‏למה שלא תשאלי אותו? ‏-תלוי בקונה.
‏אני אזכור את זה.
‏קודי מאושר כאן. לכאן הוא שייך.
‏אני מופיע בסיפור שלך? ‏-יש שוטר רכוב.
‏רוזמרי לה-וו, התינשאי לי?
‏מובן שכן.
‏- הופ ואלי, 800 מטר -
‏לגבי המפות...
‏כחולות או לבנות? ‏-למה?
‏לקבלת הפנים, טיפשון.
‏מפות לבנות הן הבחירה התקנית,
‏אבל אם נבחר בכחול, ‏הן יבליטו את צבע העיניים שלי.
‏ומה נתאים לעיניים שלי? משהו אדום?
‏לי, אתה באמת צריך לנוח קצת.
‏הייתי שמח מאוד, אבל פשוט אין מספיק זמן,
‏לאור כל מה שמופיע ‏ברשימת המטלות לחתונה שנתת לי.
‏תראה בזה מלאכת אהבה. ‏-כן.
‏- מסבאה -
‏לגבי ארוחת הערב בקבלת הפנים...
‏את לא צריכה לדבר על זה עם אביגייל?
‏חשבתי שנזמין לכאן את האוכל ‏ממלון הפאר ביוניון סיטי.
‏אין שום דבר מפואר ‏באוכל מיוניון סיטי, תאמיני לי.
‏אני אוהבת את אביגייל, אתה יודע את זה,
‏אבל האם היא מיומנת מספיק ‏כדי להכין סעודת חתונה שלמה?
‏פשוט תגידי לה מה את רוצה, ‏ואני בטוח שהיא תוכל להתמודד עם זה.
‏באמת יש סערות בכל עבר.
‏לא הייתי רוצה להסתכן בכך ‏שהאוכל לא יגיע בזמן.
‏מה עם זה? ‏-ובכן, זה...
‏- נד יוסט -
‏שיפור.
‏אין ספק שזה...
‏צעד קטן בכיוון הנכון. ‏-את לא אוהבת את זה.
‏אליזבת, אני מעריכה מאוד את ההצעה שלך ‏לכתוב את השמות על כרטיסי השולחנות,
‏באמת שכן, אבל הכתב פשוט מורתי מדי.
‏צריך להוסיף לו מעט סגנון, ‏האותיות צריכות לרקד על הדף.
‏אולי תנסי לעבוד על הקודקודים והקשתות שלך.
‏את צריכה ציפורן חדשה? ‏-הציפורן שלי בסדר גמור.
‏טוב...
‏אם כך, זה... זה יהיה בסדר גמור.
‏אנסה שוב.
‏מה את עושה? זה היה בסדר גמור!
‏אנחנו לא רוצים שהחתונה שלנו ‏תהיה "בסדר גמור", לי.
‏אנחנו רוצים שהחתונה שלנו תהיה נהדרת.
‏טוב, בואי נקווה שיישארו לנו חברים ‏שיגיעו לחתונה הנהדרת שלנו.
‏לילה טוב, חבוב.
‏אפשר לעזור לך? ‏-כוס קפה חמה לא תזיק לי.
‏אימא! ‏-בכבודה ובעצמה.
‏רכבת מאברדין עד לכאן,
‏במזג האוויר הסוער? ‏-המים לא ימסו אותי, או משהו.
‏את יודעת, יש היום ‏משהו שנקרא "כרכרה".
‏אולי שמעת על זה? ‏-תמיד אהבת להתחצף.
‏אני רק אומר שנסיעה בכרכרה ‏הייתה מסוכנת קצת פחות.
‏מזג האוויר שיבש את לוח הזמנים.
‏וחוץ מזה, מזמן לא ראיתי אותך, בני.
‏ובכן, פה אתה גר? ‏-זה לא נורא כל כך.
‏ואיפה האישה הצעירה שכתבת לי עליה?
‏זו בעצם הסיבה שבאת לכאן, נכון? ‏-אסור לאם להתגעגע לבנה?
‏והתחלנו.
‏מה זה אמור להביע? ‏-זה אחד מהתכסיסים שלך,
‏לשאול שאלה במקום לתת תשובה ישירה.
‏אני עושה את זה?
‏אני נכנע.
‏כבר מאוחר. בואי נמשיך לדבר בבוקר.
‏תראה לי איפה בית המלון.
‏דלפק הקבלה נסגר בעשר. ‏תישני כאן הלילה.
‏תישני במיטה שלי, אני אישן בתא.
‏טוב לראות אותך, בני. ‏-גם אותך, אימא.
‏איך הייתה הנסיעה? ‏-אין סופית.
‏כמה מהכבישים הוצפו ‏ונאלצנו לנסוע בדרך הארוכה הביתה.
‏נחש מה? בקי ניצחה בתחרות המלגה.
‏אילו חדשות נהדרות! ‏אבל אני לא יכול להגיד שאני מופתע.
‏קודי! רוצה לשחק בכדור? ‏-זה בסדר, גברת אביגייל?
‏אני לא יודעת איך יש לך כל כך הרבה מרץ ‏אחרי נסיעה ארוכה כל כך, אבל תבלה.
‏טוב לראות אותך. ‏למען האמת, התגעגעתי אלייך.
‏טוב, אם אנחנו כבר אומרים את האמת,
‏גם אני התגעגעתי אליך.
‏אם את לא עייפה מדי מהנסיעה,
‏חשבתי שנלך לרכוב מחר.
‏אני חושבת שקבענו.
‏אמרתי לך שאספק את הסחורה. ‏-לכן שכרתי את שירותיך.
‏מישהו נפגע?
‏בוא נגיד שהאיש ידע שאני רציני.
‏הוא פיגר בהחזר הלוואה שנתתי לו ‏בשלושה חודשים.
‏אני חושב שזה מה שסיכמנו, ‏בתוספת בונוס.
‏יש לך עוד עבודה? ‏-תהיה בקרוב.
‏היה תענוג לעשות איתך עסקים.
‏אחד הכפתורים שלך רופף. בוא.
‏תוריד את זה, אני אתפור אותו. ‏-לא, אתקן את זה אחר כך.
‏- מבוסס על הרומן ‏"כשהלב קורא" מאת ג'נט אוקי -
‏ג'ק, איך יכבדו אותך אם יש לך כפתור רופף?
‏אם יפסיקו לכבד אותי בגלל כפתור, ‏לא כיבדו אותי מלכתחילה.
‏אתה עדיין עם הבלורית הזאת. ‏-אימא.
‏אני יכול להתלבש בעצמי, בלי שתעזרי לי. ‏-התחלנו עם החוצפה הזו שוב.
‏את לא חולה, נכון?
‏אתה יודע שאני לא חולה אף פעם. ‏זה בגלל הכלב הזה.
‏ריפ? לא, הוא התרחץ אתמול. ‏-טוב, הוא צריך להתרחץ שוב.
‏שלום. ‏-שלום.
‏שלום. ‏-זו אימא שלי, שרלוט תורנטון.
‏אימא, אליזבת תאצ'ר. ‏-שלום לך.
‏גברת תורנטון, נעים מאוד להכיר אותך.
‏ג'ק, אני לא מאמינה שלא אמרת לי ‏שאימא שלך באה לביקור.
‏טוב, לא ידעתי.
‏אני אוהבת להפתיע אותו, ליזי. ‏כך הוא נשאר ערני.
‏שמה אליזבת, אימא. ‏-זה בסדר.
‏את יכולה לקרוא לי ‏איך שאת רוצה, גברת תורנטון.
‏אולי תבואו אליי לארוחת ערב היום? ‏אכין פשטידת רועים.
‏תבשלי לאימא שלי?
‏יש בעיה עם זה? ‏-בכלל לא.
‏ואני אעזור לך. ‏-אבל אימא, גם את לא יודעת לבשל.
‏מה זאת אומרת, "גם"? ‏-אמרתי "גם"?
‏התכוונתי להגיד "לעתים קרובות". ‏שתיכן לא מבשלות לעתים קרובות,
‏ולכן חשבתי להזמין אותנו ‏לארוחת ערב בבית הקפה של אביגייל.
‏לבריאות. ‏-היא חושבת שהיא אלרגית לריפ.
‏מישהו צריך אמבטיה. ‏-ריפ או ג'ק?
‏את יודעת מה? ‏יש לי הרבה מקום בבית.
‏אולי תתארחי אצלי? ‏-לא, אנחנו לא רוצים להטריח אותך.
‏זו אינה טרחה. ‏-אם כך, אלך להביא את המזוודות שלי.
‏אתה חושב שאני לא יודעת לבשל? ‏-לא, השתפרת משמעותית.
‏אם כך, למה אמרת את זה? ‏עכשיו אימא שלך תחשוב
‏שאני אפילו לא מסוגלת להכין ארוחה סבירה. ‏-טוב, זה משהו שיש לכן במשותף.
‏אבל זה לא, כי...
‏כי את מבשלת הרבה יותר טוב ממנה.
‏אני רוצה שתשחרר את היונים ‏בדיוק כשלי ואני נצא מהכנסייה.
‏אולי נשליך אורז במקום זאת. ‏-היקאם. מה אתה לא מספר לי?
‏המנעול של הכלוב ‏לא היה סגור עד הסוף אתמול בלילה.
‏הציפורים שלך ברחו, לצערי.
‏הו, לא. כולן? ‏-כולן חוץ מאחת.
‏נראה לי שהיא שמנה מכדי לעוף.
‏תוודא שהיא תתחיל לעשות דיאטה ‏ותמצא את שאר הציפורים השובבות האלה.
‏אני צריכה פתרונות, לא בעיות. ‏-כן, גברתי.
‏רוזי לה-וו. זו את?
‏שרלוט תורנטון!
‏מזמן לא התראינו! ‏-כן!
‏בפעם האחרונה שראיתי אותך, ‏את וג'ק בדיוק התארסתם.
‏בחיי. אני מקווה שאת לא כועסת.
‏כועסת? את וג'ק הייתם כמו שמן ומים.
‏לא נועדתם להיות יחד. ‏-אני מניחה שאת ידעת את זה לפנינו.
‏תייחסי את זה לאינטואיציה אימהית.
‏טוב, מצאתי את גבר חלומותיי סוף סוף. ‏אנחנו נתחתן ביום שבת.
‏ברכותיי, מותק. הוא בר מזל.
‏אני בת המזל. יש המון על מה לדבר. בואי!
‏- מסבאה -
‏אני מוכרחה להודות שלא הייתי בטוחה ‏אם אני רוצה להיפגש איתך.
‏לא הייתי צריך לבקש ממך ‏לבחור ביני לבין ביל.
‏אתה באמת מתכוון לזה? ‏-כן.
‏אני רק מקווה שתסלחי לי.
‏העיקר שזה לא יקרה שוב. ‏-זה לא יקרה, אני מבטיח.
‏אתה יודע, הנרי, חשבתי על זה.
‏לשנינו יש זיכרונות לא טובים מפה.
‏אולי הגיע הזמן שנפתח דף חדש.
‏על מה חשבת?
‏אני יודעת שזה אולי יישמע ‏כמו רעיון בלתי אפשרי,
‏אבל מה אם נפתח דף חדש במקום אחר?
‏מקום שרחוק מהופ ואלי?
‏כבר הגשתי הצעה לרכישת הבית שהראיתי לך.
‏אתה יכול לבטל אותה.
‏חדר האורחים שלך יפה מאוד. ‏-אני שמחה מאוד שנוח לך.
‏ואני רואה שאת לא אוהבת ‏לנגב אבק בדיוק כמוני.
‏האמת שניגבתי אבק אחר הצהריים. ‏-כמובן.
‏את לא חוששת ללכלך את החולצה היפה שלך?
‏היא לא חולצה מיוחדת. ‏-אני תופרת את הבגדים שלי בעצמי.
‏את תופרת? ‏-תפרתי ציפית פעם.
‏זה נחמד.
‏מה זה? ‏-פפריקה.
‏ג'ק אוהב פלפל. ‏-לא ידעתי את זה.
‏את יודעת עכשיו. בבקשה.
‏זה לא הרבה פלפל? ‏-אי אפשר להוסיף יותר מדי פלפל.
‏טוב, כל מה שחסר עכשיו ‏הוא המרכיב המיוחד שלי.
‏אהבה? ‏-שומן.
‏הנה.
‏טוב, זו רשימת המנות העיקריות שחשבתי עליהן.
‏ארבע אפשרויות שונות? ‏-את חושבת שזה לא מספיק?
‏רוזמרי, יכול להיות שאת מתאמצת יותר מדי?
‏אני רק רוצה שהכול יהיה מושלם.
‏אנשים יגיעו לחתונה שלך ‏כי אכפת להם ממך ומלי,
‏לא כי תגישי להם איזו ארוחת ערב מפוארת.
‏הם רוצים לחגוג את ההבטחה ‏לעתיד המשותף שלכם,
‏הם רוצים לחגוג את האהבה שלכם זה לזה.
‏אביגייל. כמה מתוק מצדך להגיד את זה.
‏זה נכון. ‏-אם כך, לא אדאג לאוכל.
‏אין לך שום סיבה לדאגה.
‏לגבי מסיבת הרווקות. ‏-מה איתה?
‏את לא חושבת שאת ואליזבת ‏צריכות להתחיל לקשט את החדר?
‏לא נשאר עוד הרבה זמן. ‏היא מחר בערב, אחרי הכול.
‏ונקשט את החדר מחר.
‏אבל את בטוחה שהזמן יספיק? ‏אני רק רוצה שהכול יהיה...
‏וכך יהיה.
‏בסדר.
‏זה טעים מאוד. ‏-בקושי אכלת מזה.
‏זה משביע מאוד. אבל טעים.
‏זה טעים מאוד.
‏אימא שלך הוסיפה שומן לפשטידת הרועים שלי.
‏השומן הוא מה שגורם לזה ‏להידבק לצלעות של הרועה.
‏אכלתי ארוחת צהריים גדולה, ולכן...
‏ואפרופו ארוחת צהריים, ‏לדעתי כדאי ללכת להתיישבות מחר,
‏לפני ארוחת הצהריים, ‏אולי מיד לאחר ארוחת הבוקר.
‏איזו התיישבות? ‏-מדרום לעיר, ליד הנהר.
‏כמה עשרות משפחות עברו לגור שם לא מזמן.
‏הם שוכרים את האדמה שם, ‏עד שיוכלו להרשות לעצמם לבנות בתים קבועים.
‏אין להם הרבה.
‏נשמע כמו חיים קשים. ‏-נכון.
‏אליזבת מנסה להקים שם בית ספר לילדים.
‏למה הם לא יכולים ללמוד ‏בבית הספר שבהופ ואלי?
‏הוא רחוק מדי, זו הליכה של שלוש שעות מכאן.
‏בית הספר הראשון שלימדתי בו היה אוהל. ‏-ג'ק אמר לי שהיית מורה.
‏טוב, מזמן לא הייתי בכיתה.
‏אני מתגעגעת לילדים. ‏-אם כך, בואי איתנו מחר.
‏אני לא רוצה להטריח את אימא שלך.
‏אשמח מאוד לבוא. אם ליזי לא חושבת שאפריע.
‏את לא יכולה להפריע בשום אופן, אימא. ‏-בשום פנים ואופן לא.
‏בוקר אור.
‏השעה חמש לפנות בוקר. ‏-הכנתי קפה.
‏קמתי בארבע. לא מצאתי לוח כביסה.
‏כי אין לי אחד כזה.
‏איך את מכבסת את הבגדים שלך? ‏-אני משלמת לגברת מילר, היא מכבסת בשבילי.
‏לא תמיד קל לי לכבס בגלל לוח הזמנים שלי,
‏ומשפחת מילר חדשה בעיר, היא זקוקה לכסף.
‏ובכן, אני עושה את זה בעצמי. ‏לא מוצאת חן בעיניי המחשבה
‏על כך שמישהו אחר יתעסק בחפצים האישיים שלי.
‏אני מכבסת את הלבנים שלי בעצמי.
‏את יודעת, מעולם לא הבנתי ‏למה אנשים מעלים אותם בשיחה,
‏אם הם לא יכולים לציין מה הם.
‏שבי.
‏אני באמת אוהבת את השעות האלה ביום.
‏אפשר להספיק המון לפני שכל שאר דיירי הבית ‏מתחילים ללכת בין הרגליים.
‏אני בטוחה שאימא שלך חשבה כמוני.
‏טוב, היה מי שיעזור לה. ‏-אתם הילדים עזרתם?
‏התכוונתי למשרתים.
‏כן, ג'ק סיפר לי על החיים שלך בהמילטון.
‏הם ודאי היו נוחים מאוד. ‏-אולי אפילו נוחים מדי.
‏זו אחת מהסיבות לכך שעברתי ‏להופ ואלי, כדי לעשות דברים בעצמי.
‏חוץ מהכביסה שלך.
‏זה הכול. ‏-יופי.
‏אתה מעביד אותה קשה מדי. ‏-אין לי בררה.
‏הייתי צריך לארוז אספקה לבחורים ‏במכרה סילברטון ברגע האחרון.
‏אנחנו צריכים לשלוח את העגלה לדרך ‏בהקדם האפשרי,
‏למקרה שהגשם ישטוף את השביל.
‏נכון שהבד הזה משגע?
‏משגע. ‏-ויש הרבה ממנו.
‏את בטוחה שיהיה לך מספיק זמן ‏לתפור את כל ארבע השמלות?
‏ארבע? חשבתי שאמרת שיש שלוש שושבינות.
‏באמת? לא, התכוונתי לארבע. ‏קשה מאוד לעקוב אחרי כל הפרטים.
‏קלרה טובה מאוד בתפירה. ‏אולי אוכל לשכנע אותה לעזור.
‏זה רעיון נהדר. אני מוכרחה לרוץ.
‏ללי ולי יש פגישה עם האב הוגאן.
‏בהצלחה בעניין חצאיות החישוקים. ‏-חצאיות חישוקים?
‏אם זה היה תלוי בי, היינו מתחתנים ברגע זה.
‏טוב, הסמכות ניתנה לי, אחרי הכול.
‏לי, אני רוצה חתונה, כמו שתכננו.
‏עם כל האורחים, הפרחים, ‏המוזיקה והגזוזטרה.
‏גזוזטרה? ‏-כן, גזוזטרה.
‏הבטחתי לבנות לרוזמרי גזוזטרה לטקס, ‏אבל למען האמת...
‏בגלל כל עומס העבודה במנסרה, ‏די... די שכחתי מזה.
‏הוא שכח. נכון שזה אופייני לגבר?
‏כמעט כאילו שהחתונה שלנו ‏היא הדבר האחרון שמעסיק אותו.
‏לא, לא אמרתי את זה. ‏אמרתי את זה? לא אמרתי את זה.
‏התקשורת היא המפתח לנישואין מוצלחים.
‏אנחנו מתקשרים כל הזמן. נכון, לי?
‏כן. תקשורת נהדרת. היא מדברת ואני מקשיב.
‏וגם שוכח, ככל הנראה.
‏חשוב להיות פתוחים וכנים,
‏ולהניח הכול על השולחן בהקדם האפשרי.
‏אנחנו מסכימים כמעט בכל דבר, נכון?
‏כן. כמו תאומים. ‏-אנחנו רוצים אותם הדברים בחיים.
‏בית גדול. ‏-גדר לבנה.
‏שני חתולים. ‏-מכונית.
‏חמישה ילדים. ‏-חמישה ילד...
‏מה? ‏-חמישה ילדים. את יודעת, קטנטנים.
‏אבל ילדים הם רועשים מאוד ו... ‏-רועשים?
‏הם באים עם חיתולים. ‏אתה יודע מה יש בחיתולים האלה?
‏אם כך, את לא רוצה ילדים? ‏אתה יכול לתת לנו רגע?
‏ילדים הם... דביקים כל כך.
‏נשמע טוב. אדית!
‏מה שלום רוי? ‏-הוא עובד קשה. אני מקווה שהוא יהיה בסדר.
‏את מודאגת בגלל הגשם בהרים.
‏שמעתי כמה אנשים מדברים
‏על כך שהוא שטף את הכביש ‏אל המכרה בשנה שעברה.
‏נד יוסט שלח עכשיו עגלה שמלאה באספקה.
‏אפילו אם הכביש יישטף, ‏יהיו להם מזון ומים נקיים בשפע.
‏לילדים שלנו אין זמן ללמוד בבית הספר. ‏-אנחנו רק מנסים לשרוד.
‏אין דבר חיוני יותר מהשכלה.
‏הם לא יהיו מדענים ורופאים, גברת תאצ'ר.
‏הם יכולים להיות.
‏אם רק ניתן להם הזדמנות.
‏אין לך מושג איך אורח החיים שלנו מתנהל.
‏אני מורה, ואני יודעת ‏שחשוב מאוד שילדים ילמדו.
‏גברת תאצ'ר לימדה אותי לקרוא. ‏-זה קל, ברגע שיודעים איך.
‏אני מצטערת. לא נקים פה בית ספר.
‏פשוט אין לילדים זמן לשבת בשיעורים.
‏הן אמרו שהן יקראו לנו סיפור.
‏בסדר, סיפור אחד. ‏ואז תצטרכו לבצע את המטלות שלכם.
‏מאגי, תישארי עם אחיך. היא אוהבת לשוטט.
‏אני אשגיח עליה. בואו.
‏אתן יודעות, גדלתי במשפחה ענייה מרודה. ‏-אם כך, את יודעת איך אנחנו מרגישים.
‏אני יודעת, והדבר הטוב ביותר שעשיתי בחיי ‏היה ללמוד קרוא וכתוב.
‏זו הסיבה שהפכתי למורה. ‏רציתי להחזיר את מה שקיבלתי.
‏לצעירה הזו יש כוונות טובות, ‏אבל היא לא מבינה אנשים כמונו.
‏גברתי? אפשר לספר לך על הצעירה הזו?
‏אליזבת תאצ'ר חוללה פלאים ‏בעבור ילדי הופ ואלי,
‏ואם היא מוכנה לעזור לילדים שלכן,
‏לדעתי אתן צריכות להודות על המזל הרב שלכן.
‏אין בעולם הזה מורה מסורה ומוכשרת כמוה.
‏חוץ מאימא שלך.
‏אם אתן רוצות להעניק ‏לילדים שלכן חיים טובים יותר,
‏נצלו את ההצעה שלה.
‏אני יכול להגיד דבר אחד ‏על עבודות כאלה, רוי.
‏הן גורמות לי להתגעגע הביתה.
‏כן, גם אני לא משתגע מכך שאישן ‏באוהל רטוב עם תשעה גברים.
‏כמה זמן תהיה פה הפעם? ‏-שלושה שבועות.
‏היעדרות ממושכת מאשתך והבן שלך.
‏מה איתך? ‏-אני אחזור הביתה בעוד שלושה ימים.
‏אני לא מצפה בקוצר רוח ‏לנסיעה של שלוש שעות בעגלה,
‏אבל כשאגיע הביתה, אתה יודע, ‏אם יהיו לי כמה פרוטות בכיס,
‏אולי אפילו אפנק את ננסי ואת הרפר ‏בארוחת ערב בעיר.
‏באתי ברגע שהם יצאו מהבנק. ‏חשבתי שתרצה לדעת מיד.
‏לאט, לאט.
‏מי יצא מהבנק? ‏-הם אמרו שהם פקידי מס הכנסה.
‏השאלות שהם שאלו לא מצאו חן בעיניי.
‏אילו שאלות?
‏הם רמזו לניצול לרעה של הכספים.
‏אמרתי להם שכל ההקצאות ‏עוברות דרך המשרד שלך,
‏אבל הם התעקשו להחרים את הספרים.
‏עשית את הדבר הנכון בכך שפנית אליי.
‏אם אוכל לעשות עוד משהו...
‏אל תדאג, אני אפתור את העניין.
‏אולי כדאי ש... ‏-אמרתי שאטפל בזה.
‏צהריים טובים.
‏"אבל הוא פשוט לא מצא את פריסקי".
‏"אבל כשנתניאל עלה במדרגות ‏לחדרו החמים והנעים,
‏הוא ראה שם את פריסקי, ‏בן הלוויה היקר שלו,
‏יושב למרגלות המיטה ‏ומכשכש בזנבו בשמחה."
‏הסוף. ‏-אתן יכולות לקרוא לנו סיפור נוסף?
‏יש עוד ספר בסדרה,
‏אבל הוא בהופ ואלי. ‏-אולי תבואו לביקור?
‏אפשר? ‏-בבקשה?
‏נראה מה האימהות האחרות יגידו על זה.
‏נעים לצאת מהמטבח לזמן מה.
‏רוזמרי סיפקה לי עבודה רבה, זה בטוח.
‏טוב, אם תצטרכי הפסקה, רק תגידי.
‏פלורנס באה לבית הקפה ושאלה שאלה מעניינת.
‏כן? מה היא רצתה לדעת? ‏-ובכן, היא שאלה אם...
‏ובכן, אם אתה ואני בתהליך חיזור רשמי.
‏מה אמרת לה?
‏מה אתה היית אומר?
‏ובכן, הייתי אומר לה את האמת. ‏הייתי אומר שכן.
‏זה מה שאני אמרתי.
‏טוב, עכשיו כשזה רשמי,
‏אולי תיתני לי להזמין אותך ‏לארוחת ערב במסבאה מחר בערב?
‏אני לא יכולה מחר בערב.
‏זה היום שבו אוכלים ספגטי לארוחת ערב, ‏זו הארוחה האהובה על קודי,
‏ואנחנו משחקים אחרי הארוחה.
‏בסדר. ‏-אלא אם תרצה להצטרף אלינו?
‏חשבתי שלא תציעי לעולם.
‏איזה שקיק בושם מקסים. תודה, פלורנס.
‏קראתי שבגדים בעלי ניחוח נקי ‏משמחים גברים תמיד.
‏אני אזכור את זה.
‏אליזבת, שרלוט לא הייתה אמורה ‏להצטרף אלינו הערב?
‏היא אמרה שהיא מותשת.
‏מסכנה, היא בטח עייפה מהרכיבה הארוכה.
‏אני לא מאשימה אותה על הצורך לנוח קצת.
‏גברת תורנטון ססגונית, נכון?
‏אתן מסתדרות ביניכן? ‏שמעתי שהיא מתארחת אצלך.
‏היא אורחת נהדרת, ויצירתית מאוד במטבח.
‏והיא גם קמה מוקדם.
‏אלך להביא את הפונץ' ואת העוגיות.
‏את יודעת מה? אני אעזור לך.
‏נרים כוסית! לחיי איש השעה.
‏לחיים! ‏-תודה, תודה.
‏כל אדם שמתחתן עם רוזמרי ראוי ליותר משעה.
‏נכון. ‏-וגם למשחק פוקר, לדעתי.
‏טוב, בואו נמצא שולחן. ‏-כן.
‏ג'ק. כידוע לך, ‏כל חתן זקוק לשושבין, וחשבתי ש...
‏לכבוד יהיה לי, לי.
‏אני מניח שאתה יודע ‏מה כולל תפקידו של השושבין?
‏הטבעות, כמובן.
‏ולוודא שרוזמרי לא תשגע אותך?
‏כן, פחות או יותר.
‏מה משחקים, חבר'ה? פוקר סגור או פתוח? ‏-אני בעד פתוח.
‏אם אתם זקוקים לשחקנית נוספת, רבותיי.
‏תמיד יש לנו מקום לאישה יפה.
‏רבותיי, אני רוצה להציג לפניכם את אימא שלי,
‏שרלוט תורנטון. ‏-אימא שלך?
‏נעים להכיר אותך סוף סוף. ‏-נעים להכיר.
‏אני ביל אייברי. עבדתי עם בעלך לפני שנים.
‏תמיד היו לו דברים ‏חיוביים מאוד להגיד עלייך.
‏ובכן, מר אייברי, ממה שבעלי ‏סיפר לי על כישורי הפוקר שלך,
‏נראה שאני עומדת להרוויח הרבה כסף הערב.
‏ובכן...
‏רוזמרי, הכול בסדר?
‏את לא נראית תוססת כהרגלך.
‏הכול פשוט מושלם. למה שלא יהיה?
‏אין סיבה. ‏-אליזבת...
‏אני זו שיש לה כל התשובות בדרך כלל. ‏אני כותבת טור ייעוץ.
‏אני פשוט לא יודעת מה לעשות. ‏-באיזה עניין?
‏לי! ההתאמה בינינו מושלמת כל כך, ‏שאנחנו מסכימים על הכול.
‏אבל ישנו עניין הילדים עכשיו.
‏מה עם הילדים?
‏לא נראה לי שאנחנו מסכימים בנושא הזה בכלל.
‏באופן שבו צריך לגדל אותם? ‏-ברעיון כולו. באופן כללי.
‏רוזמרי, את ולי אוהבים זה את זה, נכון?
‏אתם רוצים להסב זה לזה אושר? ‏-לגמרי, ולחלוטין.
‏אם כך, כששני אנשים מרגישים כך ‏זה כלפי זה, הם מוצאים פתרונות,
‏ומציאת הפתרונות מקרבת ביניהם,
‏לא מרחיקה ביניהם.
‏זה חכם מאוד.
‏אולי את צריכה להחליף אותי ‏בכתיבת טור הייעוץ.
‏לא בטוח שיהיה לי זמן כשאהיה אישה נשואה.
‏אני בספק שאוכל לעשות עמו צדק.
‏יש לך בעיות משלך? ‏-זו שרלוט. אנחנו שונות מאוד זו מזו.
‏אשתף אותך בסוד קטן.
‏אחרי שאלוהים ברא את האישה הזאת, ‏הוא שבר את התבנית.
‏אין איש בעולם הזה שיש לו משהו במשותף איתה.
‏היא ייחודית מאוד.
‏"ייחודית". כן, בואי נלך על זה.
‏ג'ק, היית צריך להזהיר אותנו ‏שהיופי של אימא שלך מסווה את פני הפוקר שלה.
‏היא לא מפסיקה להפריע.
‏סליחה על שרוששתי אותך במסיבת הרווקים שלך.
‏זה בסדר, אני תמיד מכבד את המנצח.
‏תודה. מישהו רוצה להמר ‏על משחק חצים ידידותי?
‏נראה לי שהגיע הזמן להתפזר. ‏-משבית שמחות.
‏לילה טוב. ‏-לילה טוב.
‏אני לא מאמינה שאימא שלך ‏הבריזה ממסיבת הרווקות
‏והגיעה למסיבת הרווקים ללא הזמנה.
‏היא אמרה שהיא עייפה. ‏-היא ודאי התעוררה.
‏אני לא מאמינה שהיא באמת אימא שלך לפעמים.
‏למה לא? ‏-אתם שונים זה מזה מאוד.
‏היא שורדת. לא היה קל ‏ללדת את טום ואותי בגיל צעיר כל כך,
‏ולגדל אותנו בכוחות עצמה, ‏וגם להתמיד בעבודה.
‏אני רוצה להודות לך ‏על הזמן הרב שאת מבלה איתה.
‏התענוג כולו שלי. ‏-את בטוחה בקשר לזה?
‏אנחנו הולכים לצוד ברווזים.
‏רוצה לבוא? ‏-מצטער, יש לי סיור.
‏לעזאזל, יש לי שיעור. ‏אולי בפעם הבאה.
‏תיקנת את הכפתור הזה? ‏-אעשה זאת הערב.
‏אל תשכח. ‏-אימא.
‏ואתה צריך להסתפר. ‏-אימא!
‏אתה אוהב אותה מאוד, נכון? ‏-כן. כשהיא לא משגעת אותי.
‏קלרה.
‏את רוצה ללכת לארוחת ערב מפוארת ‏ביום שישי הבא?
‏יש לי הרבה כסף עכשיו. ‏-לא, תודה.
‏מה עם יום שבת?
‏אני יודעת מאיפה הכסף הזה הגיע, ג'סי. ‏אתה עובד בשביל מר גאוון.
‏אז מה? הוא ראש העיר. ‏-זה לא עושה אותו אדם טוב.
‏למה את לא מחבבת אותו? ‏-רשימת הסיבות ארוכה.
‏בוא נגיד שאי אפשר לסמוך עליו.
‏הוא שילם לי, אני חושב שאפשר לסמוך על זה.
‏על מה הוא שילם לך?
‏טיפלתי בעניין אישי בשבילו.
‏גביתי חוב.
‏מה היית צריך לעשות כדי לגבות אותו? ‏-כלום.
‏אם אתה רוצה שנמשיך להתראות, ‏אתה לא יכול לעבוד בשבילו.
‏אם כך, אולי אצטרך למצוא מישהי אחרת ‏שאוכל להזמין לארוחת ערב.
‏אולי כדאי שתעשה זאת.
‏אמרת שאתה רוצה לבקש ממני טובה? ‏-נכון.
‏לא קל לי לבקש אותה.
‏מנהל הבנק שכר את שירותיי ‏כדי שאבדוק כמה בעיות אפשריות
‏בכספים של העיר,
‏ופירוש הדבר שאני צריך לברר ‏אם גאוון זומם משהו.
‏אני בטוחה שזו רק אי הבנה.
‏לא אדע את זה עד שאראה ‏את הספרים האישיים שלו,
‏אלה שבמשרד שלו.
‏אתה לא מבקש ממני לגנוב אותם, נכון?
‏לא, לא, לא.
‏לא הייתי מבקש ממך ‏לעשות דבר כזה בשום אופן,
‏אבל מגיע לתושבי העיר לדעת ‏אם ראש העיר שלהם בגד בהם.
‏ולכן, רק תהיתי אם יש משהו
‏שאת חושבת שתוכלי לחלוק איתי, ‏שעשוי לעזור בזה.
‏שמת לב לחבית שמחוץ למשרד של ראש העיר?
‏קשה לי להגיד שכן. ‏-אין סיבה שתשים לב.
‏אבל יש שם משהו שעשוי להועיל
‏למישהו שרוצה לדעת אם ראש העיר ‏נוהג בהגינות או לא.
‏אבל לא שמעת את זה ממני.
‏ההפסקה עוד לא הסתיימה. ‏-רצינו להזמין אותך לקפוץ איתנו בחבל.
‏יש לי רעיון. אצטרף אליכן ברגע שאסיים פה.
‏מה את עושה בספרים האלה?
‏אני נותנת אותם לילדים בהתיישבות.
‏חשבתי שהם לא יודעים לקרוא.
‏ובכן, אני מקווה שהספרים האלה ‏יעזרו להם ללמוד.
‏למה אין להם ספרים משלהם?
‏אין להם דברים רבים כמו לנו.
‏להורים שלהם אפילו אין מספיק כסף ‏לבתים אמיתיים.
‏המשפחות שלהם הגיעו מרחוק מאוד, ‏כדי להתחיל פה בחיים חדשים.
‏הם לא יכלו לקחת איתם הרבה.
‏יש לי ספרים בבית שאני יכולה לתת להם. ‏-לי יש בובות.
‏למיילס יש חיילי פח ‏שהוא כבר לא משחק בהם.
‏זה רעיון נפלא.
‏אולי תלכו לשאול את הילדים האחרים ‏אם יש משהו שגם הם רוצים לתת?
‏זה יהיה כמו שבוע האדיבות?
‏זו אדיבות מהסוג שצריך ‏להפגין כלפי אנשים בכל יום.
‏אלה שלוש התנצלויות נוספות.
‏אני לא מאמינה שאנשים מבטלים ‏מסיבה טיפשית כמו מזג האוויר.
‏היו הצפות בגבעות.
‏זה מחברתי היקרה מניו יורק, ‏פנלופי קאלוויי.
‏את מאמינה? היא לא באה כי היא בהיריון!
‏קשה לנסוע במצבה.
‏האמת? היא הייתה צריכה לתכנן מראש.
‏אלך לדבר עם דוטי על שמלות השושבינות.
‏כולם עושים עניין גדול מהחתונה הזו.
‏ובכן, כשמדובר בגברת לה-וו, ‏כל דבר הוא עניין גדול.
‏מה מיוחד כל כך בחתונה בכלל?
‏חתונה היא חגיגת נישואין,
‏מחויבות לאהבה לכל החיים ‏שאנשים מבטיחים זה לזה.
‏אין דבר מיוחד יותר מזה.
‏איך יודעים אם רוצים להינשא זה לזה?
‏מרגישים את זה בלב. ‏-ומה קורה אז?
‏ואז גבר מציע לגברת להיות אשתו.
‏אבל היא צריכה לסכים.
‏כמרים יכולים להתחתן?
‏אומרים שכן. ‏-אם כך, מתי תציע לגברת אביגייל?
‏קודי.
‏אתה צריך להתפלל כדי לדעת? ‏-קודי, אני מתפלל ברגע זה.
‏תאכל, איש צעיר.
‏הזרם בנהר מהיר למדי.
‏זה לא אמור לפגוע בהתיישבות, ‏כל עוד לא ימשיך לרדת גשם.
‏או אם בולי העץ לא ייצרו סכר בהרים.
‏ארכב לשם אחר כך ואעיף מבט. ‏-אני אבוא איתך.
‏אני רוצה לבדוק את המכרה ‏ולוודא שהכביש פנוי.
‏רעיון טוב. ‏-ביל?
‏ג'נקינס דיבר איתך על גאוון?
‏כן. הוא אמר שיש כמה סתירות ‏בחשבונות של העיר.
‏אמרתי לו שאין לי מה לעשות בנידון ‏ללא צו בית משפט.
‏אני לא יכול להכריח את גאוון להראות לי ‏את הספרים שלו ללא צו זימון.
‏ידעת שג'נקינס יפנה אליי, נכון? ‏-אתה לא צריך לציית לחוקים.
‏בדיוק כפי שאני אוהב.
‏- בית הקפה של אביגייל -
‏נהניתי מאוד אתמול בערב. ‏-אני מרגישה צורך להתנצל בשם קודי.
‏את לא צריכה להתנצל. ‏תשמרי את העודף. נתראה בקרוב?
‏עוד קפה, שרלוט?
‏תודה. הלוואי שהייתי יכולה ‏להכין קפה טוב כמו שלך.
‏יש לי מרכיב סודי. ‏-שומן?
‏מי מוסיף שומן לקפה? ‏-סתם ניחוש פרוע.
‏ובכן, מה קורה בינך לבין הכומר?
‏איך את יודעת שקורה משהו?
‏סתם עוד ניחוש פרוע.
‏פרנק מחזר אחריי.
‏מה דעתו של הבן שלך על זה? ‏-קודי מת על פרנק.
‏לא היה קל כל כך עם הבנים שלי.
‏אם כך, לא הכרת מישהו אחר ‏אחרי שבעלך מת?
‏ניסיתי. לא רציתי לטלטל את הסירה ‏בסופו של דבר.
‏זו הסיבה האמיתית? ‏-אולי כן ואולי לא.
‏התאהבתי באבא של ג'ק ברגע שהכרתי אותו.
‏חשבתי לעצמי שדבר כזה קורה רק פעם בחיים.
‏אולי כן ואולי לא.
‏כבר מאוחר מדי.
‏לעולם לא מאוחר ‏מכדי למצוא אהבת אמת בשנית.
‏את נשמעת כמו מישהי שבאמת מצאה אותה.
‏אני שמחה מאוד שהילדים יכלו לבקר בהופ ואלי.
‏גם אני.
‏אפשר ללטף את ריפ? ‏-בטח שאפשר.
‏הוא משחק במסירות? ‏-זה תלוי במצב הרוח שלו.
‏בוא נבדוק.
‏קדימה. קדימה, חבוב. ‏בוא, הרפר.
‏תודה על כדור הבסיס. ‏-אתה רוצה לשחק במסירות?
‏בטח.
‏היה נחמד מצדך לשלוח עגלה לקחת אותנו.
‏מאז קראת להם את הסיפור ‏על נתניאל והכלב,
‏הם מבקשים לבוא לכאן.
‏אתה רוצה עוד תה, בראוני?
‏הוא אומר שכן, והוא רוצה גם עוגייה.
‏הוא דוב נחמד מאוד.
‏את רוצה שהוא יתארח אצלך לזמן מה? ‏-הוא יכול?
‏אם אתן רוצות, אשמח להגיע ‏להתיישבות פעם בשבוע, ולהעביר שיעור.
‏אני יכולה לקחת איתי כמה מהילדים.
‏אני לא יודעת, יש המון מה לעשות.
‏פעם בשבוע לא תגזול ‏זמן רב מדי מהמטלות.
‏הם מסתדרים יפה כל כך.
‏אני לא בטוחה בקשר לזה.
‏חשבתי שאמרת שאת רוצה לפתוח דף חדש.
‏אבל לעזוב את העיר מהר כל כך? ‏-טוב, את מכירה אותי.
‏כשמשהו נכנס לי לראש, אני לא רוצה לחכות.
‏את לא מתחרטת, נכון?
‏לא.
‏חשבתי רבות על מה שאמרת, על העיר הזאת
‏ועל הסכסוך שביני לבין ביל.
‏נראה לי ששנינו יודעים שהוא לא ייגמר לעולם.
‏זו יכולה להיות התחלה חדשה בעבורנו.
‏אני לא רואה מה הטעם לדחות אותה.
‏בסדר.
‏יום טוב. ‏-יום טוב.
‏שמעתי שהיו לך אורחים בבית הספר היום.
‏אני יודעת שדיברת עם גברת לוסון.
‏היא לא שינתה את דעתה באורח פלא.
‏לא, זה לא היה בזכותי. זה בזכות ג'ק. ‏-ג'ק?
‏הוא דיבר איתה בתקיפות ‏אחרי שהיא סירבה להצעתך.
‏באמת? ‏-הבן שלי מעריץ אותך.
‏אני לא יודעת לגבי זה.
‏טוב, זה נכון, ולא קל להרשים אותו.
‏כמו אימא שלו?
‏אין לי מושג על מה את מדברת.
‏שלום? עוד שתיים.
‏איזה יופי. מתנה מדודתי גרטי ממינסוטה.
‏וזה מוזר, כי חשבתי שהיא נפטרה.
‏אולי זו הדודה גרטי. ‏-אתה מקניט אותי בלא הרף.
‏אבל כל הדברים האלה ‏באמת מוכרחים להיות במשרד שלי?
‏איפה נשים הכול אם לא פה?
‏ואני בהחלט לא יכולה לבקש מאנשים ‏שלא ישלחו מתנות,
‏הם שמחים בשבילנו כל כך. ‏אולי חוץ מפנלופי קאלוויי.
‏אמרתי לך שהיא בכלל לא תבוא לחתונה?
‏כן, ציינת את זה 15 פעמים, ועכשיו 16,
‏אבל זה מזכיר לי שהיא שלחה מברק.
‏"רומזרי היקרה, ‏ג'ורג' ואני היינו רוצים להיות שם
‏כדי לחגוג איתך את היום המיוחד שלך.
‏חשבתי שתרצי לדעת שנולדה לנו בת.
‏רצינו ששמה ישקף יופי, ‏טוב לב וחן, ולכן קראנו...
‏לה רוזמרי קאלוויי." ‏-נו, מה תגידי על זה?
‏הם קראו לבתם על שמך.
‏אני לא יודעת מה להגיד. ‏-זה דבר טוב לפעמים.
‏תינוקת קטנה ששמה רוזמרי.
‏והם רוצים שהיא תהיה בדיוק כמוני כשתגדל.
‏מי יכול להאשים אותם? ‏-לי...
‏נראה לי שזו המתנה הטובה ביותר מכולן.
‏מה הבעיה של העיר הזאת? ‏הם סוגרים הכול בתשע בערב,
‏בית הקפה סגור, ‏החברה שלך עובדת על הסיפור שלה,
‏ואני לא מצליחה למצוא משחק פוקר ‏גם אם חיי היו תלויים בזה.
‏אם כך, אני מניח שאת לרשותי הערב.
‏תיקנת את הכפתור הזה? ‏-כן, אימא. תיקנתי את הכפתור.
‏אימא.
‏אפשר לדבר על משהו?
‏מה שתרצה.
‏תודה.
‏אני רוצה לדעת מה דעתך על אליזבת.
‏איזו מין שאלה זו? ‏-את מוכנה פשוט לענות, בבקשה?
‏השאלה האמיתית היא, ‏מה לעזאזל קורה ביניכם?
‏מה זה אמור להביע?
‏ג'ק, אתה וליזי מתראים כבר זמן רב.
‏אני חושבת שהגיע הזמן לרכוב ‏או לרדת מהאוכף.
‏כן, טוב, לא תמיד היה לנו קל.
‏צריך להיות קל. ‏-כן, צריך להיות קל,
‏אבל שנינו יודעים שהחיים אינם כאלה.
‏אני רק רוצה שתהיה מאושר.
‏אני תוהה לפעמים. ‏-הנה החוצפה הזאת שוב.
‏בואי הנה.
‏אני אוהב אותך, את יודעת את זה? ‏-גם אני אוהבת אותך, בני.
‏אני אוהבת אותך.
‏אלוהים אדירים.
‏איזה יופי! ‏-את באמת אוהבת את זה?
‏כן. למה? ‏-כי זה שלי.
‏חתמתי על המסמכים היום. ‏-ג'ק.
‏למה החלטת לעשות את זה?
‏ריפ אמר שנעשה צפוף מדי בבית הכלא, ולכן...
‏אני רק צריך לחסוך מספיק ‏כדי לבנות בית עכשיו.
‏מטבח גדול. שלושה, ארבעה חדרי שינה.
‏בית גדול מאוד לשוטר רכוב אחד.
‏אתה עלול להרגיש בודד. ‏-טוב, תמיד ישנו ריפ.
‏ריפ היקר. ‏-אולי כמה תרנגולות.
‏בטח, תצטרך תרנגולות רבות.
‏עז. ‏-טוב לגדל עזים.
‏כן. ‏-עוד משהו?
‏יש לך רעיונות?
‏כמה. ‏-כמו מה?
‏תצטרך חדר אורחים, לביקורים של אימא שלך.
‏טוב, אסור לשכוח את אימא.
‏ומיטת פוך יפה, ל"שמיכי" שלך.
‏ל"שמיכי" שלי?
‏היא לא סיפרה לך על... ‏-היא כן.
‏היא באמת צריכה להפסיק ‏לשתף בדברים רבים כל כך.
‏אני יודעת על ה"שמיכי" שלך,
‏ועל כך שלא הסכמת לשכב לישון ‏בלי שתהיה שם כדי לחמם אותך.
‏טוב, אני מניח שאצטרך למצוא ‏דרך אחרת להתחמם בלילה.
‏ביל. הם עזבו.
‏מי? ‏-הנרי ונורה.
‏כשהגעתי הביתה, מצאתי פתק שהיא השאירה לי.
‏"אני מצטערת, אבל הנרי ‏אמר שאין זמן לפרידות."
‏הוא ודאי עזב מהכביש הדרומי.
‏זו הדרך הבטוחה היחידה, ‏אחרי כל הגשמים.
‏מה תעשה? ‏-אמצא אותו.
‏הקרון האחרון להיום. ‏-כן. ויפה שעה אחת קודם.
‏שמעת את זה? ‏-נראה לי שצריך לצאת מפה.
‏זו מפולת! ‏-קדימה, קדימה! רוצו!
‏אולי מוטב שנסתובב ונחזור.
‏לא, לא נעצור עד שנגיע ליוניון סיטי.
‏למה? ‏-פשוט תסמכי עליי, נורה.
‏את יודעת, איש אינו מעריך את מה שעשיתי,
‏את מה שעובר עליי מדי יום.
‏הנרי, זהירות!
‏תרגום כתוביות: ענת שפירא