Tidigare i "When Calls The Heart":
-Vad kostar det? -Beror på vem som köper.
Det ska jag komma ihåg.
Cody är lycklig här.
Det är här han hör hemma.
-Finns jag med i din historia? -Det finns en Mountie.
Rosemary LeVeaux, vill du bli min fru?
Självklart.
HOPE VALLEY 800 METER
Vilket linnetyg?
Blått eller vitt?
För vad?
Mottagningen, dummer.
Vita dukar är standard,
men de blå tar fram färgen i mina ögon.
Vad ska vi matcha med mina ögon? Något blodsprängt?
Åh, Lee.
Du behöver verkligen vila.
Gärna det, men det finns inte tid med allt på din att göra-lista.
Se det som ett kärt arbete.
Javisst.
SALONG
Och angående middagen.
Är inte det något som du borde prata med Abigail om?
Jag tänker att vi kan få maten skickad från Grand i Union City.
Det är inget märkvärdigt med maten från Union, lita på mig.
Jag älskar Abigail, det vet du, men...
...är hon skicklig nog att sätta ihop en hel bröllopsfest?
Säg till henne vad du vill ha, så gör hon nog det.
Det har stormat överallt.
Jag vill inte riskera att maten inte kommer hit i tid.
Vad sägs om den här?
Ja, den är ju...
...en förbättring.
Det är definitivt...
...ett litet steg i rätt riktning.
Du tycker inte om det.
Åh, Elizabeth.
Jag uppskattar att du erbjuder dig att göra placeringskorten.
Men de är bara så
skolfröken-aktiga.
Det behövs lite känsla. Bokstäverna måste dansa över papperet.
Du kunde försöka arbeta på dina spetsar. Och dina bågar.
-Behöver du en ny spets? -Det är inget fel med min spets.
Ja...
Då är det här...
Det här duger fint.
Låt mig försöka igen.
Vad gör du? Det var okej.
Vårt bröllop ska inte vara okej, Lee.
Vårt bröllop ska vara fantastiskt.
Hoppas att vi har några vänner kvar som kan närvara på vårt fantastiska bröllop.
Godnatt, pojken.
Kan jag hjälpa er?
Jag skulle uppskatta varmt kaffe.
Mamma.
Det är jag det.
Red du ända från Aberdeen?
I det dåliga vädret?
Tja, jag smälter ju inte.
Du vet, det finns något de kallar diligens nu.
-Kanske du har hört det. -Du har alltid varit fräck.
Jag säger bara att den kanske vore säkrare.
Vädret ställde till schemat.
Och dessutom, det var alltför länge sedan jag såg dig, min son.
Så...
...det är här du bor?
Det är inte så illa.
Och...var är den unga damen du skriver om?
-Det var därför du kom, eller hur? -Kan en mor få sakna sin son?
Och där kom det.
Vad ska det betyda?
Ett gammalt trick. Du ställer en fråga i stället för att svara.
Gör jag så?
Jag ger upp.
Det är ganska sent.
-Vi pratar mer i morgon. -Säg var hotellet är.
Receptionen stänger vid tio. Du får sova här.
Ta min säng. Jag tar cellen.
Det är skönt att se dig.
Detsamma, mamma.
Hur var resan?
Ändlös. Några av vägarna var översvämmade,
så vi fick ta den långa vägen.
Gissa vad? Becky vann stipendietävlingen.
Oj, vilka goda nyheter.
Men jag är inte förvånad.
Cody. Vill du spela boll?
Går det bra, ms Abigail?
Jag vet inte var du får energi efter en så lång resa, men ha så kul.
Det är skönt att se dig.
Sanningen att säga... Jag har saknat dig.
Tja, om vi ska säga sanningen...
...jag har saknat dig med.
Om du inte är alltför trött från resan,
tänkte jag att vi kunde rida i morgon.
Det låter bra.
Jag sa att jag levererar.
Det var därför jag anställde dig.
Var det någon som blev skadad?
Låt säga att killen visste att det var allvar.
Han var tre månader efter på ett lån jag gav honom.
Det här är vad vi kommit överens om.
Plus en bonus.
Har du mer arbete?
Snart nog.
Ett nöje att göra affärer med dig.
Du har en lös knapp. Ta av den så jag får sy.
Nej, jag gör det senare.
Jack, hur ska någon respektera dig med en lös knapp?
Förlorar jag respekten över en knapp, hade jag den aldrig.
Du har fortfarande håret så.
Mamma, jag kan klä mig utan din hjälp.
Du är uppkäftig igen.
Du är väl inte sjuk?
Jag blir inte sjuk. Det är hunden.
-Rip? Nej. Han badade igår. -Han behöver bada igen.
-Hejsan. -Hej.
-Det här är min mor.
Charlotte Thornton.
Mamma.
Elizabeth Thatcher.
Men hej.
Mrs Thornton, ett nöje att träffa dig.
Jag förstår inte att du inte sa att din mamma skulle komma.
Jag visste inte det.
Jag gillar att överraska honom, Lizzie. Det håller honom på alerten.
Vi säger Elizabeth, mamma.
Det gör inget. Kalla mig vad du vill, mrs Thornton.
Ni kan väl komma hem till mig på middag?
-Jag gör Shepherd's pie. -Laga mat, åt min mamma?
Är det ett problem?
Inte alls.
Och jag ska hjälpa dig.
Men du kan inte heller laga mat.
Vadå "inte heller"?
Sa jag så?
Jag menade ofta.
Ingen av er lagar mat så ofta,
så jag tänkte bjuda på mat på Abigails café.
Prosit.
Hon är allergisk mot Rip.
-Någon behöver ett bad. -Rip eller Jack?
Vet ni vad? Jag har gott om plats i mitt hus.
-Varför inte bo hos mig? -Nej, vi vill inte tränga oss på.
Ingen tränger sig på.
Ja, i så fall hämtar jag mina väskor.
Kan jag inte laga mat?
Jo. Du har blivit mycket bättre.
Så varför sa du så?
Din mamma tror ju att jag inte kan laga mat.
Ja, då får ni det gemensamt.
Men nej, eftersom...
...du lagar mat mycket bättre än hon.
Jag vill att du släpper duvorna precis när Lee och jag lämnar kyrkan.
Kanske vi kunde kasta ris i stället.
Hickam... Vad är det du inte säger?
Burlåset var inte helt stängt i går kväll.
Så dina fåglar flög iväg.
Åh, nej. Allihop?
Alla utom en. Jag tror att han är för fet för att flyga.
Låt honom banta, och hitta resten av de stygga fåglarna.
-Jag behöver lösningar, inte problem! -Ja, ma'am.
Rosie LeVeaux.
Är det du?
Charlotte Thornton!
Det var så längesen!
Ja, sist jag såg dig hade du och Jack just förlovat er.
Oj, då. Jag hoppas att du inte är arg på mig.
Arg?
Du och Jack var som olja och vatten.
-Ni var inte ämnade för varandra. -Du visste nog det före oss.
En mors intuition.
Men jag har hittat mina drömmars man.
Vi ska gifta oss på lördag.
Gratulerar, raring. Han är en man med tur.
Jag har haft tur.
Vi har mycket att prata om. Kom.
Jag måste erkänna att jag var osäker på om jag ville träffa dig.
Jag borde aldrig ha bett dig att välja mellan Bill och mig.
Menar du verkligen det?
Ja.
Jag hoppas bara att du förlåter mig.
Så länge det inte händer igen.
Det ska det inte, jag lovar.
Henry, jag har funderat.
Vi har båda olyckliga minnen här.
Kanske det är dags för oss att få en nystart.
Vad tänkte du på?
Jag vet att det kan låta som en omöjlig idé,
men om vi började om någon annanstans?
Långt från Hope Valley.
Jag har redan lagt ett bud på fastigheten jag visade dig.
Du kan ta tillbaka det.
-Rummet är mycket fint. -Bra att det känns bekvämt.
Och jag kan se att du inte tycker om att damma, precis som jag.
Jag dammade faktiskt i eftermiddags.
Naturligtvis gjorde du det.
Är du inte rädd att förstöra din blus?
Den är inte så fin.
Jag syr mina egna kläder.
Syr du?
Jag sydde ett örngott en gång.
Så bra.
-Vad är det? -Paprika.
-Jack tycker om peppar. -Jag visste inte det.
Nu vet du det. Jag hjälper dig.
-Är inte det väldigt mycket? -Man kan aldrig ha för mycket peppar.
Allt som saknas nu är min speciella ingrediens.
Kärlek?
Ister.
Där var det.
Här är listan på de förrätter som jag tänkte mig.
Fyra olika val?
Är det för lite?
Rosemary...
...kanske att du försöker för hårt?
Jag vill att allt ska vara perfekt.
Folk kommer till ert bröllop eftersom de bryr sig om dig och Lee,
inte för att ni serverar dem tjusig mat.
De vill fira löftet om er framtid tillsammans.
De vill fira den kärlek ni känner för varandra.
Åh, Abigail.
Det är så...rart sagt.
Det är sant.
Då ska jag inte oroa mig för maten.
Du har absolut inget att oroa dig för.
Jo, angående möhippan...
Vad är det med den?
Ska inte du och Elizabeth börja dekorera?
Det är inte mycket tid. Det är i morgon.
Och vi ska dekorera, i morgon.
Men är det tillräckligt med tid? Jag vill att allt ska vara...
Det blir det också.
Okej.
Det är verkligen gott.
Du har knappt ätit en tugga.
Ja, det är så... Verkligen mättande. Men gott.
Det är verkligen gott.
Din mamma hade ister i min paj.
Ister får det att fastna på revbenen.
Jag åt en stor lunch.
Så...
På tal om lunch,
vi borde åka till bosättningen före lunch,
kanske direkt efter frukost.
Vadå för bosättning?
Den är söder om stan, vid floden.
Ett antal familjer flyttade dit.
De hyr mark där, tills de har råd att bygga permanenta bostäder.
-De har verkligen inte mycket. -Det låter som ett hårt liv.
Det är det också.
Elizabeth vill ordna en skola där, åt barnen.
Varför kan de inte gå i skolan i Hope Valley?
Det är tre timmars promenad härifrån.
Det första jag undervisade i var ett tält.
Jack sa att du har varit lärare.
Jag har inte varit i ett klassrum på länge.
Jag saknar barnen.
Du borde följa med i morgon.
Men jag vill inte tvinga med din mamma.
Jag vill följa med.
-Om inte Lizzie tycker att jag är i vägen. -Du är aldrig i vägen.
Aldrig någonsin.
God morgon, solstråle.
Klockan är fem på morgonen.
Jag har gjort kaffe.
Uppe sen fyra. Jag hittade ingen tvättbräda.
Det beror på att jag inte har en.
Hur tvättar du dina kläder?
Jag betalar mrs Miller för det.
Med mitt schema är det inte alltid lätt att hinna tvätta.
Och Millers är nya i stan. De behöver pengarna.
Jag gör det själv.
Jag tycker inte om att någon annan ska hantera mina personliga saker.
Jag tvättar ju mina egna onämnbara.
Vet du vad.
Jag har aldrig förstått
varför en person skulle nämna dem, när de är onämnbara.
Sätt dig ner.
Jag älskar verkligen den här tiden på dagen.
Man kan få så mycket gjort innan resten av huset är uppe.
-Din mamma kände nog på samma sätt. -Hon fick ju hjälp.
Hjälpte barnen till?
Jag menade tjänarna.
Ja.
Jack berättade om livet i Hamilton.
Det måste ha varit mycket bekvämt.
Kanske alltför bekvämt.
Det är en del av orsaken till att jag flyttade hit. För att göra saker själv.
Utom din tvätt.
Detta är den sista.
Bra.
Du låter flickan arbeta för hårt.
Jag har inget val.
Jag fick packa en sista minuten-last åt pojkarna vid Silverton-gruvan.
Vi var tvungna att få iväg vagnen, innan regnet spolar bort spåren.
Är inte tyget jättefint?
Jo, och det är så mycket av det!
Hinner du verkligen sy alla fyra klänningarna?
Fyra?
Du sa väl att det ska vara tre tärnor?
Sa jag det? Nej, jag menade fyra.
Det är svårt att hålla koll på alla detaljer.
Clara är bra på att sy. Jag kan be henne att hjälpa till.
Vilken bra idé. Men jag måste ila nu.
Lee och jag ska träffa pastor Hogan. Lycka till med krinolinerna.
Krinoliner.
Om det var upp till mig, skulle vi gifta oss genast.
Jag har ju möjlighet att viga er.
Lee, jag vill ha det bröllop vi planerat. Med alla gästerna,
blommorna, musiken och lusthuset.
Ett lusthus?
Ja, ett lusthus.
Jag lovade Rosemary att bygga ett lusthus för vår ceremoni.
Men ärligt talat...
...sågverket gör mig så upptagen att...
Jag glömde bort det.
Han glömde det.
Jag glömde.
Är inte det typiskt män?
Som om vårt bröllop är det sista han tänker på.
Det sa jag inte. Sa jag det? Jag sa inte så.
Kommunikation är nyckeln till ett bra äktenskap.
Vi kommunicerar om allt, eller hur, Lee?
Jodå. Goda kommunikatörer. Hon pratar och jag lyssnar.
Och glömmer, tydligen.
Det är viktigt att vara öppen och ärlig
och lägga allt på bordet så snart som möjligt.
Vi kan enas om nästan allt, eller hur?
-Ja. Lika som bär. -Vi vill ha samma saker.
Ett stort hus.
Ett vitt staket.
-Två katter. -En T-Ford.
-Fem barn. -Fem...
-Vad sa du? -Fem barn. Barn. Du vet, de där små.
Men...
-Barn är... mycket högljudda och... -Högljudda?
De har blöjor. Vet du vad som finns i blöjorna?
Vill du inte ha några barn?
Ger du oss en minut?
Barn är så...
...kladdiga.
Det låter bra.
Edith.
Hur är det med Roy?
Han jobbar hårt. Hoppas att han klarar det.
Är du orolig för regnet?
En del talar ju om
hur hjulspåren spolades bort i fjol.
Ned Yost skickade en vagn full av proviant.
Även om vägen spolas bort, har de mat och vatten.
Våra barn har inte tid med skola.
Vi försöker bara överleva.
Det finns inget viktigare än utbildning.
De ska inte bli forskare och läkare.
De kunde bli det...
...om vi gav dem chansen.
Du vet ingenting om vårt liv.
Jag är lärare.
Och jag vet hur viktigt det är för barn att lära sig.
Ms Thatcher lärde mig att läsa. Det är enkelt när man har förstått.
Jag är ledsen. Vi ska inte ha en skola här.
Det finns inte tid för barnen att sitta med på lektioner.
De sa att de skulle läsa en saga.
Okej, en saga, då, men sen är det dags för dina sysslor.
Maggie. Du stannar med din bror.
Hon brukar vandra iväg.
Jag håller koll på henne.
Följ med.
Vet du vad...
...jag var mycket fattig som barn.
-Då vet du hur det är för oss. -Det gör jag.
Men det bästa jag har gjort var att lära mig att läsa och skriva.
Därför blev jag lärare.
Jag ville ge tillbaka det jag fått.
Den unga damen menar väl, men hon förstår inte såna som vi.
Ma'am? Får jag berätta om den unga damen?
Elizabeth Thatcher
har gjort underverk för barn i Hope Valley,
och om hon vill hjälpa era barn
borde ni tacka er lyckliga stjärna.
Det finns inte en lärare vid liv som är så engagerad och begåvad som hon.
Förutom din mamma.
Vill ni att barnen ska få ett bättre liv...
...säg då ja till erbjudandet.
Jag kan säga en sak om sånt här arbete, Roy.
Det får mig att längta hem.
Jag gillar inte heller att sova i ett tält med nio killar.
-Hur länge är du här? -Tre veckor.
En lång tid borta från din fru och son.
Och du då?
Tre dagar till och jag är på väg hem.
Jag ser inte fram emot en tretimmars vagnresa, men när jag kommer hem,
om jag har några slantar
kan jag bjuda Nancy och Harper på middag i stan.
Jag gick när de lämnade banken.
-Du vill väl veta, direkt. -Ta det lugnt.
-Vem lämnade banken? -De sa att de var statliga revisorer.
Jag tyckte inte om frågorna de ställde.
Vilka frågor?
De antydde ett missbruk av medel.
Jag sa till dem att alla anslag går genom ditt kontor
men de insisterade på att ta med liggarna.
Du gjorde rätt som kom till mig.
Om det är något mer jag kan göra...
Lugn. Jag ska reda ut detta.
Kanske jag borde...
Jag sa att jag sköter det.
God eftermiddag.
Men han kunde inte hitta Frisky.
Men då Nathaniel gick uppför trappan till sitt mysiga sovrum
var Frisky där. Hans älskade följeslagare
satt vid änden av sängen,
och viftade glatt på svansen.
Slut.
Kan du läsa en saga till?
Det finns en till bok i serien, men den är i Hope Valley.
Ni kan väl besöka oss?
-Får vi det? -Snälla?
Vi får se vad de andra mammorna säger.
Skönt att komma ut från köket en stund.
Rosemary har hållit mig upptagen.
Om du behöver en paus, säg till.
Florence kom förbi caféet. Hon ställde en intressant fråga.
Jaså? Vad ville hon veta?
Ja, hon frågade om...
Om du och jag har sällskap.
Vad sa du då?
Vad skulle du ha sagt?
Jag skulle ha sagt sanningen.
Jag skulle ha sagt ja.
Det är vad jag sa.
Nu när det är officiellt...
...låter du mig bjuda dig på middag i salongen i morgon?
Jag kan inte i morgon kväll. Det är spaghettikväll.
Codys favoriträtt. Vi spelar spel efter middagen.
Okej.
Om du inte vill vara med?
Trodde aldrig du skulle fråga.
Vilken fin doftpåse. Tack, Florence.
Jag läste att kläder som doftar gott gör männen glada.
Jag ska ha det i åtanke.
Elizabeth, skulle inte Charlotte vara med?
Hon sa att hon var för trött.
Stackare. Hon är nog trött efter den långa ridturen.
Jag förstår att hon behöver vila.
Mrs Thornton är...
...färgstark, eller hur?
Hur kommer ni överens? Hon bor visst hos dig.
Hon är en underbar gäst.
Och mycket kreativ i köket.
Och en...morgonpigg person.
Jag hämtar bål och kakor.
Jag hjälper dig.
En skål. För den blivande maken.
-Skål. -Tack ska ni ha.
Den man som gifter sig med Rosemary förtjänar detta.
-Ja. -Och ett pokerspel, tror jag.
Ska vi hitta ett bord?
Ja.
Jack?
Som du vet behöver en brudgum en best man, och jag tänkte att...
Det vore en ära, Lee.
Och du vet vad det betyder att vara best man?
Att ha ringarna, naturligtvis.
Och att se till att Rosemary inte gör dig galen?
-Det är väl allt. -Vad spelar vi? Stötpoker eller "draw"?
Jag säger stötpoker.
Om ni önskar fler spelare, alltså.
Vi har alltid rum för en vacker dam.
Mina herrar.
Det här är min mamma, Charlotte Thornton.
Din mamma?
-Trevligt att äntligen få träffas. -Angenämt.
Jag är Bill Avery. Jag jobbade med din make för länge sen.
Han sa alltid bra saker om dig.
Mr Avery, från vad min man sa om ditt pokerspel
har jag nog mycket goda chanser ikväll.
Jaså.
Rosemary...
...är allting bra?
Du är inte ditt vanliga bubblande jag.
Allt är bara perfekt.
Skulle det inte det?
Nej, visst.
Åh, Elizabeth...
...jag brukar ha alla svar. Jag som har en frågespalt.
Jag vet inte vad jag ska göra.
-Med vadå? -Lee.
Vi är ett så perfekt par, och är överens om allt.
Men nu är det...
...barn.
Vadå, barn?
-Vi är inte ense om dem, alls. -Om hur man uppfostrar dem?
Hela konceptet. I allmänhet.
Rosemary,
du och Lee älskar väl varandra?
-Och ni vill göra varandra lyckliga? -Helt och hållet.
När två människor känner på det sättet för varandra, hittar de svar.
Och att finna svar för dem samman. Det söndrar dem inte.
Det var mycket klokt.
Kanske du borde ta över frågespalten.
När jag är gift har jag kanske inte tid.
Jag kunde nog inte göra den rättvisa.
-Har du egna problem? -Det är Charlotte.
Vi är så olika.
Jag ska berätta en liten hemlighet.
Gud hade sönder formen efter att ha skapat henne.
Det finns inte någon på denna planet som har något gemensamt med henne.
Hon är mycket...
...unik.
Unik. Ja. Vi kan säga det.
Jack, du borde ha varnat oss för att din mors skönhet motsäger ett pokerfejs.
Hon är full av överraskningar.
Ledsen att jag håvade in allt, på din egen svensexa.
Ingen fara. Jag kan respektera en vinnare.
Tack.
Någon som vill satsa på lite vänskapligt dartspel?
Jag tror att det är dags att gå hem nu.
Glädjedödare.
-Godnatt. -Godnatt.
Tänk att din mamma tackade nej till möhippan
för att delta i svensexan.
Hon sa att hon var trött.
Hon piggnade väl till igen.
Ibland tror jag inte att hon är din mamma.
Varför inte?
Du och hon är så olika.
Hon är en överlevare.
Det var inte lätt att få Tom och mig så ung,
och att uppfostra oss ensam.
Dessutom hade hon arbete.
Jag vill tacka dig för att du tillbringar mycket tid med henne.
Ingen orsak.
Är du säker på det?
Vi ska på andjakt. Vill ni följa med?
Tyvärr. Jag patrullerar nu.
Synd, jag har skolan. Kanske nästa gång.
-Sytt fast knappen än? -Jag gör det ikväll.
Glöm inte det.
Mamma.
Och du behöver klippa dig.
Mamma.
Du tycker mycket om henne, eller hur?
Ja. När hon inte gör mig galen.
Hej, Clara.
Vill du äta en fin middag nästa fredag kväll?
Jag har massor av pengar.
Nej, tack.
Men på lördag, då?
Jag vet var pengarna kommer ifrån, Jesse.
Du arbetar för mr Gowen.
Och? Han är ju borgmästaren.
Det gör honom inte god för det.
Varför ogillar du honom?
Det är en lång lista.
Vi kan säga att han inte går att lita på.
Han betalade mig. Det är ju pålitligt.
Vad betalade han dig för att göra?
Jag tog hand om några privatsaker åt honom.
Jag drev in en skuld.
Vad gjorde du för att driva in den?
Ingenting.
Om du vill träffa mig kan du inte arbeta för honom.
Kanske jag måste hitta någon annan att bjuda då.
Kanske du borde det.
Du hade en tjänst att be om?
Det har jag.
Den är inte lätt att be om.
Banken har anlitat mig för att granska
möjliga problem med stadens finanser,
och därför måste jag ta reda på om Gowen har sysslat med något.
Det är säkert bara ett missförstånd.
Jag vet inte det förrän jag tittat i hans liggare,
de som är på hans kontor.
Du ber mig väl inte att... Att stjäla dem?
Nej, nej.
Jag skulle aldrig be dig att göra det,
men invånarna förtjänar att veta om deras borgmästare har svikit dem.
Så...
...jag undrar bara om det finns något...
...som du känner att du kunde delge som kan vara till hjälp.
Har du märkt att det står en tunna utanför borgmästarens kontor?
Det kan jag inte påstå.
Det finns ingen anledning.
Men det finns något där
som kan vara till nytta för någon
som vill veta om borgmästaren har varit ärlig eller inte.
Men du har inte hört det från mig.
Rasten är inte över än, flickor.
Vi vill att du ska hoppa rep.
Vet ni vad, jag kommer, så snart jag är klar med det här.
Vad gör du med böckerna?
Jag ska ge dem till barnen vid ån.
Men de kunde ju inte läsa?
Förhoppningsvis kan böckerna hjälpa dem att lära sig.
Varför har de inga egna böcker?
De har inte så många saker som vi.
Föräldrarna har inte nog med pengar till riktiga hus.
Deras familjer har rest lång väg för att starta nya liv här.
De kunde inte ta med sig så mycket.
Jag har några böcker hemma de kan få.
Jag har några dockor.
Miles har tennsoldater som han inte leker med längre.
Vilken underbar idé.
Fråga de andra barnen
om de har något som de vill skänka.
Blir det här som vänliga veckan?
Det är den vänlighet som vi borde visa andra, varje dag.
Tre till har tackat nej.
Jag kan inte fatta att de tackar nej för något så fånigt som vädret.
Det har varit översvämning.
Det här är från min bästa vän i New York, Penelope Calloway.
Kan du fatta det? Hon kommer inte, för att hon ska få barn.
Det är svårt att resa i hennes tillstånd.
Ärligt talat?
Hon borde planerat det.
Jag går till Dottie, om tärnornas klänningar.
Vilket ståhej, för det här bröllopet.
När det handlar om ms LeVeaux är det alltid ståhej.
Vad är så speciellt med ett bröllop?
Ett bröllop är en hyllning till äktenskapet.
Ett livslångt engagemang av kärlek som två människor ger till varandra.
Det kan inte bli mer speciellt.
Hur vet man om man vill gifta sig med någon?
-Man känner det i sitt hjärta. -Och sen då?
Sedan friar mannen till sin kvinna.
Men hon måste säga ja.
Kan präster gifta sig?
Vad jag vet, ja.
När ska du fria till ms Abigail?
Cody.
Måste man be om det?
Cody, jag ber just nu.
Ät upp, unge man.
Floden flyter ganska snabbt.
Det blir inga problem för bosättningen så länge det inte blir mer regn.
Eller timmer i bergen.
-Jag rider dit och ser efter. -Jag följer med dig.
Jag vill kolla gruvan, se om vägen är okej.
Bra idé.
Bill? Har Jenkins pratat med dig om Gowen?
Ja, han sa att det är oegentligheter med stadens räkenskaper.
Jag sa att jag inget kan göra utan ett domstolsbeslut.
Gowen måste inte visa böckerna utan stämning.
Anade du att Jenkins skulle be mig?
Du måste inte spela efter reglerna.
Så som jag vill ha det.
Jag hade så trevligt i går kväll.
Jag borde be om ursäkt för Cody.
Nej, du behöver inte be om ursäkt.
Behåll växeln. Ses vi snart?
Mer kaffe, Charlotte?
Tack.
Om jag ändå kunde göra det lika bra som du.
-Jag har en hemlig ingrediens. -Ister?
Vem har ister i kaffet?
Åh, bara en vild gissning.
Nå...
...vad pågår mellan dig och pastorn?
-Hur vet du att något pågår? -Bara en till vild gissning.
Frank och jag träffas.
-Vad tycker din lilla pojke om det? -Cody älskar Frank.
Mina pojkar var inte så enkla.
Träffade du aldrig någon efter att din man dog?
Jag försökte. Men jag ville inte ställa till trassel.
Är det det verkliga skälet?
Kanske det är det.
Men kanske inte.
Jag blev kär i Jacks far från det ögonblick som jag träffade honom.
Jag tänkte att något liknande bara händer en gång i livet.
Kanske det gör det, kanske inte.
Det är för sent nu.
Det är aldrig för sent att hitta den sanna kärleken igen.
Säger någon som har hittat den.
Jag är så glad att barnen kunde besöka Hope Valley.
Jag med.
Får jag klappa Rip?
Naturligtvis.
Kan han hämta pinnar?
Det beror på hans humör.
Vi kan ju se.
-Okej. -Kom, killen. Kom då, Harper.
Tack för din baseboll.
-Ska vi kasta lite? -Javisst.
Det var snällt att skicka en vagn.
Sedan ni läste sagan om Nathaniel och hunden
har de bett att få komma hit.
-Lite mer te, Brownie? -Ja, och han vill ha en kaka också.
Han är en jättefin björn.
Vill du att han ska bo hos dig ett tag?
Får han det?
Vill ni, så ordnar jag gärna resan hit och hem,
för veckolektioner.
Jag kunde ta några av barnen med mig.
Jag vet inte. Det finns så mycket att göra.
En gång i veckan tar inte mycket tid från sysslorna.
De trivs så bra tillsammans.
Jag vet inte om det här är bra.
Du sa ju att du ville börja om?
Men att lämna staden så snart...
Tja, du känner mig.
Får jag för mig något, vill jag inte vänta.
Du har väl inte ångrat dig?
Nej.
Jag har tänkt en hel del på det du sa...
...om den här stan...
...och om ont blod mellan Bill och mig.
Vi båda vet att det aldrig kommer att sluta.
Det här kunde vara en ny början för oss. Jag ser inte någon mening att låta bli.
Okej.
Åh, goddag.
Goddag.
Du hade visst besökare i dag, i skolan?
Du har nog pratat med mrs Lawson.
Plötsligt ändrade hon sig, som genom trolleri.
Nej, det var inte jag. Det var Jack.
Jack?
Han sa vad han ansåg till henne, efter att hon hade sagt nej.
Gjorde han det?
Min son dyrkar dig.
Jag vet inte det.
Jodå, och han är inte lätt att imponera på.
Som sin mamma?
Jag vet inte alls vad du pratar om.
Hejsan? Två till.
Åh!
Så fin den är.
En gåva från min faster Gertie i Minnesota.
Det var konstigt.
-Jag trodde att hon hade gått bort. -Kanske du har tant Gertie i den.
Du retas.
Måste allt det här vara på mitt kontor?
Var ska vi annars sätta allt?
Jag kan inte be folk att inte skicka presenter.
De är så glada för vår skull.
Förutom kanske Penelope Calloway.
Sa jag att hon inte kommer?
Ja, 15 gånger. 16 nu. Men det påminner mig om
att hon har ju...
...skickat oss ett telegram.
"Kära Rosemary. George och jag önskar att vi kunde komma och fira er speciella dag.
Du vill kanske veta att vi har fått en liten dotter.
Hennes namn ska spegla skönhet, vänlighet och grace,
så vi har döpt...
...henne till Rosemary Calloway."
Vad sägs om det?
De har döpt sin dotter efter dig.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Ibland är det inte fel.
En liten flicka. Som heter Rosemary.
Och de vill att hon ska bli som jag.
Vem kan klandra dem?
Åh, Lee.
Jag tror att det här var den bästa presenten.
Vad är det med stan?
Trottoarerna töms vid nio.
Caféet är stängt och din flickvän arbetar på historieberättandet,
och jag kan inte hitta ett enda pokerspel.
Då får jag dig för mig själv ikväll.
-Lagat knappen, än? -Ja, mamma, jag har lagat den.
Du, mamma...
...kan vi prata om en sak?
Bara säg det.
Tack.
Jag vill veta vad du anser om Elizabeth.
-Vad är det för fråga? -Kan du bara svara, snälla?
Den verkliga frågan är...
...vad sjutton som pågår mellan er?
-Vad ska det betyda? -Jack...
...du har träffat Lizzie länge nu.
Det är dags att rida iväg, eller kliva ur sadeln.
Det har inte alltid varit så lätt mellan oss.
-Det borde det vara. -De borde det.
Men båda vet att livet är inte så.
Jag vill ju att du ska vara lycklig.
Ibland undrar jag.
Nu är du uppkäftig igen.
Kom här.
-Jag älskar dig, vet du det? -Jag älskar dig också.
Jag älskar dig.
Åh, herregud.
Det är så vackert här.
Tycker du om det?
Ja, hurså?
Marken är min.
Jag skrev på papperen idag.
Jack.
Vad fick dig att göra det?
Rip sa att det var för trångt i fängelset, så...
Nu ska jag bara spara tillräckligt för att bygga ett hus här,
med ett stort kök, och tre, fyra sovrum.
Ett väldigt stort hus för en ensam polis.
Det kan bli ensamt.
Ja...
...jag har ju Rip.
Gamle Rip.
Kanske några höns.
Ja. Du behöver massor av höns.
-En get. -Getter är bra att ha.
Ja.
Något mer?
Har du några idéer?
-Ett par. -Som vadå?
Du behöver ett rum när din mor besöker.
Jag får inte glömma mamma.
Och en bra fjädersäng. För din filt.
För min filt?
-Hon sa väl inte... -Jodå.
Hon måste verkligen sluta berätta så mycket.
Jag vet allt om din filt.
Att du inte kunde sova om du inte hade filten för att hålla dig varm.
Tja...
...jag måste väl komma på ett annat sätt att bli varm.
Bill?
De är borta.
-Vilka då? -Henry och Nora.
När jag kom hem hade hon lämnat den lappen åt mig.
Jag är ledsen, men Henry sa att det inte finns tid för avsked.
Han måste ha tagit södra vägen. Den enda som klarat sig, efter regnet.
-Vad ska du göra? -Hitta honom.
Sista lasten för dan.
Ja. Kan inte komma snart nog.
Hör ni det?
-Vi måste härifrån. -Det är ett ras.
Kom! Spring ut!
Kanske vi borde åka tillbaka.
Nej, vi stannar inte förrän i Union City.
Varför inte?
Lita på mig, Nora.
Ingen uppskattar vad jag har gjort, eller går igenom varje dag.
Henry, se upp!
Översättning: Marie Åkerlund