‏בפרקים הקודמים...
‏זוהי אימי, שרלוט תורנטון.
‏נעים להכיר אותך.
‏אנחנו רוצים שהחתונה שלנו תהיה מפוארת!
‏זו יכולה להיות התחלה חדשה בעבורנו. ‏אני לא רואה סיבה לדחות אותה.
‏איום ממשי! ‏-רוצו! רוצו! רוצו!
‏הנרי, תיזהר.
‏היה לחברינו בהתיישבות קשה
‏לשמוע את החדשות על המפולת, ‏אבל כשרכבנו חזרה העירה,
‏החששות שלי הוסטו ‏לעבר האתגרים שקרובים יותר ללבי.
‏בוקר טוב, גבירותיי. ‏-בוקר טוב.
‏אתה יודע שאתה האדם הראשון ‏שראינו כל הבוקר?
‏נראה שאנשים פה אוהבים לישון עד מאוחר.
‏אימא שלך הקימה אותנו בחמש לפנות בוקר. שוב.
‏טוב, את יודעת מה אומרים, ‏ציפור השחר מגיעה לתולעים לפני כולם.
‏זה מה שיש לכן בסלים?
‏פירות יער. ‏-אין כמו ארוחת בוקר כפרית.
‏פירות, קותלי חזיר, ביצים. ‏-מקושקשות, בהרבה שומן.
‏חבל שכבר אכלתי. ‏-כמה חבל.
‏לא נעים לי לנטוש אתכן, ‏אבל אני צריך להוציא את ריפ לטיול.
‏אתה בטוח שאתה מוכרח ללכת? ‏-אל תדאגי, כך יהיה לנו יותר זמן
‏להכיר זו את זו לעומק. ‏-אימא שלך בדיוק סיפרה לי
‏שהיא הייתה הולכת לבית הספר בשלג ‏כשהייתה מורה,
‏בגובה שלושה מטרים. ‏-בגובה שלושה מטרים?
‏אני שמעתי על מטר וחצי כשהייתי ילד. ‏-הנה החוצפה הזאת שוב.
‏טיול נעים.
‏ידעת שכשהוא היה ילד קטן, ‏הוא היה מתגנב החוצה
‏ומתרוצץ בגשם עירום כביום היוולדו?
‏באמת? ‏-להתראות.
‏ג'ק, אני שמחה מאוד שחזרת. ‏-מה קרה?
‏הייתה מפולת בוץ במכרה.
‏המצב קשה. אנשים רבים נפצעו.
‏תישארי איתו. ‏אאסוף כמה שיותר אנשים ונרכב לשם.
‏אולי כדאי שאבוא איתך למכרה.
‏אי אפשר להסתכן בכך שתיפצעי.
‏אסדר את בית הספר כמרפאה נוספת.
‏אי אפשר לדעת כמה מטופלים יהיו לי.
‏רעיון טוב, לכי.
‏אני מקווה שאספנו מספיק שמיכות.
‏אולי תשאלי אנשים ‏אם הם יכולים לתרום עוד משהו.
‏אדפוק על כל הדלתות. ‏-אני בטוח.
‏אתה בטוח שהדרכים בטוחות? ‏-בטוחות מספיק.
‏מה אם תהיה מפולת נוספת?
‏נראה לי שזה סיכון ‏שפשוט נצטרך לקחת.
‏לי, תבטיח לי שתיזהר. ‏-אני מבטיח.
‏אני לא רוצה להיות אלמנה עוד לפני שהתחתנתי.
‏נהיה בסדר.
‏מהר. בואו נזוז, אנשים.
‏בואו נעמיס הכול לעגלה.
‏דוטי!
‏ג'ק. ‏-דוטי.
‏ראית את ביל? ‏-הוא עזב את העיר במסגרת העבודה אתמול בערב.
‏טוב. תודה.
‏ג'ק!
‏ארזנו לך אוכל.
‏היקאם!
‏קח את זה. תודה. ‏-אין בעיה.
‏אל תדאגי. נתראה בקרוב.
‏כדאי מאוד,
‏או שלא אסלח לך.
‏מוכנים? בואו נצא לדרך!
‏אפשר לשים את המיטות ליד הקיר הנגדי.
‏נסדר אותן אחר כך. ‏-בוודאי.
‏- מבוסס על הרומן ‏"כשהלב קורא" מאת ג'נט אוקי -
‏טוב, כולם, כפי שאתם רואים,
‏יהיה סואן מאוד בבית הספר שלנו היום,
‏ולכן נעביר את השיעור ‏לבית הקפה של אביגייל.
‏אני צריכה לנסוע מהעיר לזמן קצר, ‏אבל גברת לה-וו הואילה בטובה
‏להיות המורה שלכם להיום. ‏-שלום, ילדים.
‏אני יודעת שזה פינוק גדול בעבורכם, ‏ואני מבטיחה שיהיה לנו כיף גדול.
‏כן, יקירתי?
‏כיף מהסוג שאנחנו אוהבים, ‏או כיף מהסוג שאת אוהבת?
‏אני מבטיחה שנחשוב על משהו יחד.
‏כן, הצעיר הספקן למראה. ‏-גברת תאצ'ר?
‏אנשים באמת נהרגו בהרים?
‏אנחנו עוד לא יודעים מה קרה, רוברט,
‏אבל השוטר תורנטון וכמה מהגברים ‏הולכים לעזור שם.
‏הבוץ יגיע לכאן? ‏-בהחלט לא.
‏לא, העיר שלנו תהיה בסדר גמור. ‏-למה את צריכה ללכת?
‏אופל.
‏את זוכרת את טימי ומאגי והרפר מההתיישבות?
‏לכמה מהם יש אבות שעובדים במכרה,
‏וכשהם יגלו מה קרה,
‏הם ודאי יפחדו מאוד.
‏אבל את תחזרי, נכון?
‏גברת תאצ'ר תמיד חוזרת,
‏ואני אשמור עלייך עד שהיא תחזור.
‏תודה, אמילי.
‏טוב, כולם,
‏תסתדרו בזוגות, בבקשה.
‏כמה זמן תיעדרי?
‏עד סוף היום, ככל הנראה, ‏עד שנגיע לשם ונרכב בחזרה.
‏באמת? כל כך הרבה זמן? ‏-את מתחרטת?
‏לא בנוגע לילדים. לא, נהיה בסדר.
‏אם כך, מה העניין?
‏פשוט...
‏בזמנים כאלה...
‏ארגיש טוב יותר כשכולנו נהיה פה שוב,
‏יחד, בריאים ושלמים.
‏טוב, ילדים. בואו איתי.
‏להתראות. תיהנו.
‏ותתנהגו יפה.
‏הצילו, מישהו! הצילו!
‏נורה! ‏-ביל!
‏נורה!
‏-אני פה!
‏את בסדר?
‏זה הנרי. אני לא יכולה להזיז אותו לבדי.
‏חכו!
‏העגלות לא יכולות לעקוף את זה.
‏לא דמיינתי את עצמי מעביר ככה ‏את הימים שלפני החתונה שלי.
‏אני מקווה שזה לא סימן רע.
‏אל תדאג, רוזמרי לא תניח למזג אוויר סוער ‏להרוס את התוכניות שלה.
‏אם אימא אדמה יודעת מה טוב בשבילה, ‏היא תוותר.
‏מוכנים?
‏נראה לי שנפלו עצים רבים בסערה.
‏זה לא מפתיע אותי, לאור הרוחות שיש לנו.
‏זו עלולה להיות בעיה, אם הם יצרו סכר בנהר.
‏מוכנים? ‏-זהירות.
‏טוב.
‏לא קל לבשר חדשות כאלה,
‏אבל הייתה מפולת בוץ במכרה סילברטון.
‏ידעתי שיקרה שם משהו רע,
‏פשוט ידעתי את זה. ‏-רוי בסדר?
‏רוי הוא זה שבא העירה וסיפר לנו.
‏את יודעת אם הגברים האחרים נפצעו?
‏לא שמענו הרבה,
‏אבל השוטר תורנטון לוקח לשם ‏קבוצת מתנדבים ברגע זה.
‏אני יודעת.
‏הייתה תאונה איומה במכרה שלנו ‏לפני כמה שנים.
‏אני יודעת שזה קשה.
‏עלינו להיות חזקים.
‏גברת תאצ'ר, למה גברת מקדונל בוכה?
‏הייתה תאונה במכרה.
‏איזו מין תאונה? ‏-מפולת בוץ.
‏אבא שלי עובד שם.
‏אני יודעת, הרפר. האבות ‏של רבים מכם עובדים במכרה,
‏אבל אני חושבת שהאבות שלכם ‏היו רוצים שתהיו אמיצים,
‏כדי שהאימהות שלכם לא ידאגו.
‏אתם חושבים שתוכלו לעשות את זה? ‏-אני לא יודעת.
‏גם בראוני מפחד,
‏אבל הוא אומר שאם את תהיי אמיצה, ‏גם הוא יהיה.
‏אהיה אמיצה בשביל בראוני. ‏-אני חושבת שבראוני צריך חיבוק.
‏טוב, כולם. היכנסו פנימה.
‏שלום! יש כמה אנשים שלכודים בפנים, ‏וכמה שקבורים פה, מתחת לבוץ.
‏טוב, אל תדאג, אנחנו נחלץ אותם. ‏טוב, אנשים, בואו נפרוק את העגלות!
‏עשו זאת מהר!
‏פרנק, צריך להביא לכאן ‏שמיכות נוספות לכורים הפצועים.
‏ג'סי, קח כמה אנשים ואתי חפירה ‏ותעזרו להם לפרוץ את חומת הבוץ הזו.
‏כן, קדימה, קדימה.
‏הנה. קר בחוץ, תתכסה בזה. ‏-קדימה!
‏אתה בסדר? הזרוע שלך?
‏טוב, אתה תהיה בסדר.
‏הרדמתי אותם זה הרגע. רוברט הזה נמרץ מאוד.
‏אני מופתעת לראות שהם נרדמו בכלל.
‏הם לא ישנים בבית הספר. ‏-טוב, הייתי נואשת.
‏נגמרו לנו הדברים לעשות ‏והם התחילו להיות מאתגרים במקצת.
‏ולכן... ‏-ולכן?
‏שיחדתי אותם. רק קצת.
‏אני משתוקקת לשמוע את זה. ‏-אמרתי להם שאני מכירה מישהו
‏שעובד בקרקס, מנהל הקרקס בכבודו ובעצמו,
‏והבטחתי שאם הם יהיו ‏ילדים טובים וילכו לישון...
‏אביא את הקרקס העירה.
‏חשבת איך תשכנעי את לי ‏להביא את הקרקס העירה?
‏לא בדיוק.
‏הייתי מחכה עד אחרי ירח הדבש.
‏טוב, צריך לקבע את השבר, ואם...
‏טוב. ‏-זה יכאב במקצת.
‏אני גוסס, נכון?
‏תשמור את הכוחות שלך. ‏ניקח אותך הביתה.
‏כמרים הם תמיד שקרנים איומים.
‏אני הולך הביתה, אבל לא איתכם.
‏יהיה בסדר.
‏תישאר איתי.
‏תגיד לאשתי...
‏תגיד לה שאני אוהב אותה.
‏שאוהב אותה תמיד.
‏וגם לבן שלי,
‏תגיד לו שאני גאה בו.
‏מה שמו של הבן שלך? ‏-הרפר.
‏הרפר?
‏אני מכיר את הבן שלך. הוא ילד טוב.
‏תבטיח שתגיד להם.
‏הוא איננו.
‏שלום.
‏דיברת עם הרופא? ‏-הוא אמר שמצבו הפכפך.
‏הנרי לא היה בחיים בכלל אלמלא אתה.
‏אמרתי לו להאט, אבל הוא לא הקשיב לי.
‏נורה.
‏לאן נסעתם?
‏הצעתי לו לפתוח דף חדש במקום אחר.
‏חשבנו לעשות זאת ביוניון סיטי.
‏למה הנרי מיהר כל כך?
‏אני לא בטוחה, אבל משהו לא היה כשורה.
‏אני צריך ללכת. השמועה אומרת ‏שהעמק שליד אלברט הילס הוצף.
‏את זוכרת את לוסי בנסון? ‏-הבת של קארל?
‏היא גרה שם לבדה. ‏אני רוצה לוודא שהיא בסדר.
‏תיזהר.
‏אני מקווה שזה מספיק.
‏דבר אינו מספיק כשקורה דבר כזה.
‏אנחנו לא ערוכים לניהול בית חולים. ‏אנחנו אפילו לא יודעים כמה פצועים יש.
‏כבר סרקנו את כל העיר.
‏פשוט נצטרך להסתדר עם מה שיש לנו.
‏אלוהים לא מטיל עלינו משאות ‏שאי אפשר לעמוד בהם.
‏טוב! טוב, טוב. ‏אני יודעת מה אתן חושבות, ולכן...
‏מוטב שפשוט תגידו את זה. ‏-שנגיד מה?
‏אם יש לנו מחסור בתחבושות,
‏אפשר להשתמש בבד שהזמנתי.
‏בד? איזה בד?
‏את יודעת היטב איזה בד.
‏הבד לשמלות השושבינות שלי.
‏רוזמרי, את בטוחה? ‏-כן, אני בטוחה.
‏דוטי?
‏אבל אני רק רוצה להגיד
‏שהן יהיו התחבושות האלגנטיות ביותר ‏בתולדות הרפואה כולה.
‏כולם נמצאו? ‏-נראה שכן.
‏כמה חמור המצב?
‏שני הרוגים וכמה עשרות פצועים.
‏אני מניח שיכול היה להיות גרוע יותר.
‏אולי ארגיש ככה אחר כך.
‏עלול להיות מסובך לרדת מההר בלילה.
‏בואו נמשיך ללבות את האש במדורות ‏ונבקש מכולם להתעטף בשמיכות.
‏נחזור בזריחה.
‏ג'סי, חזור העירה ותגיד להם לצפות ‏לכל הפצועים מחר השכם בבוקר.
‏זה אמור להספיק. ‏-כן.
‏טוב, אעזור לפיית בעניין הבגדים עכשיו.
‏רוזמרי לה-וו מציעה לקרוע ‏את שמלות השושבינות שלה.
‏החיים מלאים בהפתעות.
‏אבל אני לא צריכה להגיד לך את זה. ‏איך את מסתדרת עם שרלוט?
‏הלוואי שהיה לנו יותר במשותף.
‏יש לכן משהו במשותף.
‏שתיכן אוהבות את ג'ק מאוד.
‏ג'סי! הגברים חזרו? ‏-הם יגיעו בבוקר.
‏השוטר רצה שתדעו שלפחות 20 כורים ‏נפצעו, וחלקם במצב לא טוב.
‏אם כך, נעשה מה שצריך.
‏פרנק...? הגברים מהופ ואלי בסדר?
‏הם בסדר, אבל יש בעיה.
‏ראיתי שעצים שנפלו ‏יצרו סכר בנהר בדרכי חזרה לכאן.
‏מצטברים שם הרבה מים.
‏ההתיישבות שליד הנהר נמצאת באמצע הדרך, ‏היא תימחק לגמרי.
‏אם האנשים האלה ‏לא ייצאו משם לפני ההצפה...
‏הם לא ישרדו.
‏לוסי? לוסי! ‏-אני פה!
‏לוסי! נפצעת?
‏הרגל שלי תקועה. ‏-מה קרה?
‏האכלתי את התרנגולות ואז הייתה הצפה.
‏הלול נפל על הרגל שלי. ‏היא מתחילה לכאוב מאוד.
‏טוב, תחזיקי מעמד, מותק. ‏אני אחלץ אותך משם.
‏מה אתה עושה? ‏-מנסה להרים את הדבר הזה מעלייך.
‏בחיי. בחיי, טוב...
‏טוב, לאחור.
‏טוב.
‏בואי, תכרכי סביבי את היד. ‏ילדה טובה, כל הכבוד.
‏קדימה, טוב. ‏-טוב.
‏אין לנו זמן לחכות שהגברים יחזרו.
‏נצטרך לרכוב לשם ולפנות את ההתיישבות.
‏נצטרך למצוא להם מקומות בעיר.
‏דוטי, לכי לבתי הכורים,
‏תבדקי אם יש שם מישהו שיכול לארח כמה מהם.
‏כמובן.
‏אולי כדאי להציב כמה מיטות במסבאה.
‏זה רעיון טוב. פלורנס, את אחראית על זה.
‏אתחיל לטפל בזה מיד.
‏אני אעזור לך בזה. ‏-תודה.
‏צריך למצוא אוכל לכולם. ‏מי יודע כמה זמן הם יהיו פה?
‏נאכיל כמה מהם שנוכל בבית הקפה. ‏קלרה, כאן את נכנסת לתמונה.
‏הכורים, המתיישבים, המשפחות שלהם, ‏וגם כל מי שגר פה?
‏אני עדיין לא בטוחה שיהיה די לכולם.
‏כן, יהיה לנו.
‏ציפיתי ל-70 אורחים בקבלת הפנים, ‏עם מבחר של ארבע מנות עיקריות.
‏אני מאמינה שנסתדר.
‏רוזמרי, ארוחת החתונה שלך?
‏תהיה נהדרת באותה המידה ‏גם אם תכלול גריסים ושעועית.
‏אצטרך עזרה במטבח.
‏החובה קוראת לי.
‏מי רוצה למצוא לנו עגלות?
‏ניפגש מול בית הכלא עם שחר. טוב, גבירותיי.
‏אתן צריכות שנעשה עוד משהו?
‏להתפלל.
‏טוב, זה הכול.
‏ארגיש טוב יותר כשכולם יהיו בהופ ואלי.
‏צריך להתקדם לאט בשביל הזה. ‏אנחנו לא רוצים שמישהו
‏שסובל מפציעות פנימיות ‏ייחבט במשך הנסיעה.
‏בואו נוודא שיהיה אדם בריא בכל עגלה.
‏אם הם יחשבו שצריך לעצור בשביל מישהו, ‏הם פשוט יצטרכו לקרוא לנו.
‏עשינו דבר טוב, ג'ק.
‏הסיכויים היו נגדנו, ‏אבל ההשגחה העליונה הייתה לצדנו.
‏מה אתה עושה פה?
‏עצים שנפלו יצרו סכר בנהר, ‏והוא עומד להתפרץ.
‏הוא יגרום להצפת בזק ‏שתעבור ישירות דרך ההתיישבות.
‏כמה זמן יש לנו? ‏-לפי מה שראיתי, זה עלול לקרות בכל רגע.
‏הנשים רוכבות לשם כדי להזהיר אותם.
‏פרנק, קח את האנשים שפה חזרה להופ ואלי. ‏אני אלך להתיישבות.
‏צריך להזדרז, כולם! ‏מוכרחים להתרחק מהנהר!
‏מהר! מהר!
‏אבל מה בנוגע לכל החפצים שלנו?
‏אוליבר איתך. זה כל מה שחשוב.
‏אבל מה בנוגע לכלים שלי ולעריסה שלו?
‏אפשר להחליף אותם, אותך לא.
‏גברת מקורמיק, בואי. ‏-אני לא עוזבת.
‏אם האל הטוב רוצה לקחת אותי, ‏אין לי בעיה עם זה.
‏בבקשה... ‏-אני לא זזה.
‏הכול בסדר? ‏-היא לא מסכימה ללכת.
‏תני לי לנסות. ‏-טוב, היא לרשותך.
‏גברת מקורמיק, אני אביגייל סטנטון. ‏אני יודעת שאת לא מרוצה...
‏חייתי את חיי.
‏אם הם יסתיימו פה, שיהיה.
‏אם כך, איש לא יתגעגע אלייך אם תמותי?
‏בעלי מת לפני 20 שנים.
‏גם בעלי נפטר, ‏ואני יודעת איך זה לחיות לבד,
‏וגם אני ריחמתי על עצמי פעם.
‏ואת יודעת מה עשיתי כשזה קרה?
‏קמתי והמשכתי הלאה. ‏וזה מה שגם את צריכה לעשות.
‏תפסיקי לרחם על עצמך
‏ותחיי כל רגע שהאל הטוב נתן לך.
‏אני נשארת במקומי.
‏תעלי לאחת מהעגלות האלה ברגע זה,
‏או שארים אותך בכוח ואשליך אותך לשם בעצמי,
‏עם כיסא הנדנדה והכול.
‏לאן אנחנו הולכים? ‏-הופ ואלי, היא מקום בטוח.
‏אבא שלי יהיה שם? ‏-נראה כשנגיע לשם.
‏מישהו ראה את מאגי? ‏-היא הייתה פה לפני רגע.
‏היא השאירה את הדובי של אופל במסיבת התה ‏שהיא ערכה עם הבובות שלה,
‏והיא הלכה להביא אותו.
‏איפה הייתה מסיבת התה, טימי? ‏-ליד עץ האורן שליד הנהר.
‏ג'ק! ג'ק, מאגי נעדרת! הילדים חושבים
‏שהיא הלכה לנהר! ‏אני בדיוק הולכת לחפש אותה.
‏אני אמצא אותה. ‏תפנו מפה את כולם כמה שיותר מהר.
‏אליזבת, צריך ללכת. ‏-טוב.
‏כולם, החזיקו חזק. אנחנו יוצאים לדרך.
‏טוב, דיו!
‏מאגי!
‏הישארי שם, אני אבוא אלייך, טוב?
‏יד שבורה? בית הספר.
‏עטפתי את הרגל שלה כמיטב יכולתי, ‏אבל היא מתנפחת.
‏טוב, תעזור לה להגיע למרפאה, ‏אבוא לבדוק אותה כשאוכל.
‏טוב. ‏-טוב, זהירות, איש צעיר.
‏בבקשה.
‏זהירות. בבקשה, גברתי הצעירה.
‏רבותיי. יש מרק חם בבית הקפה, ‏אם אתם רעבים.
‏תודה, גברתי.
‏במה אוכל לעזור?
‏אולי תיקחי את הילדים למסבאה? ‏הם יוכלו לישון שם בינתיים.
‏בואו ניכנס פנימה, חמים ונעים שם. ‏זה נשמע טוב?
‏טוב, בואו.
‏הוא איננו, גברת טאקר. ‏כשהוא היה בחיים, דיברנו...
‏הו, לא...
‏אתה בטוח שזה היה הוא?
‏כן. ‏-אני מצטערת מאוד.
‏אני מצטערת מאוד.
‏אם מישהו מבין מה עובר ‏על האנשים המסכנים האלה, אלה אנחנו.
‏הלוואי שהיה יותר מה לעשות כדי לעזור להם.
‏המסבאה מלאה? ‏-יש מקום לעוד כמה אנשים.
‏יופי. היכנסו.
‏ראיתן את ג'ק? ‏-לא. אולי מר קולטר ראה אותו.
‏לי? ‏-כן?
‏אתה יודע איפה ג'ק?
‏לא, לא ראיתי אותו. אולי הוא בבית הספר.
‏לא, הייתי שם הרגע. לא ראיתי אותו ‏מאז עזבנו את ההתיישבות.
‏ובכן, הוא מוכרח להיות היכן שהוא.
‏ההתיישבות הוצפה. הכול נהרס. ‏-בואי הנה, מותק.
‏מצאתי אותה משוטטת לבדה בדרך.
‏מאגי? ראית את השוטר תורנטון?
‏מה קרה? את יודעת לאן הוא הלך?
‏המים לקחו אותו מפה.
‏אליזבת, לאן את הולכת? ‏-אני צריכה למצוא את ג'ק.
‏כל מי שיש לו סוס, שיבוא איתי.
‏שמעתם אותה! עלו על הסוסים!
‏מישהו צריך להגיד לשרלוט. ‏-אני אגיד לה.
‏ג'ק!
‏ג'ק? ג'ק!
‏ג'ק!
‏הוא פה! ג'ק!
‏ג'ק! ג'ק, ג'ק.
‏הוא חי, אני מרגיש דופק.
‏מצאנו אותו! הוא פה!
‏קדימה, בואו!
‏ג'ק? ג'ק?
‏הוא סובל מחשיפה לקור.
‏הוא לא היה חי עוד זמן רב ‏אם לא הייתם מוצאים אותו.
‏פיית, הוא לא צריך להיות במרפאה?
‏אני יכולה לטפל בו פה. יהיה לו נוח יותר.
‏הוא סובל מחבלות קשות, ‏אבל לא מצאתי עצמות שבורות.
‏אלה חדשות טובות.
‏החדשות הרעות הן
‏שהציפורניים שלו כחולות.
‏זה סימן מוקדם לדלקת ריאות.
‏כמה חמור המצב בדיוק? ‏-קשה להגיד בינתיים.
‏אבל נוודא שיהיה לו חם, כמובן, ‏וניתן לו נוזלים בעירוי.
‏אחזור לבדוק מה מצבו אחר כך. ‏-פיית?
‏אני שמחה מאוד שאת פה.
‏אם אוכל לעזור לך במשהו...
‏אפשר לשבת איתו במשמרות. ‏-לא.
‏אני אשאר איתו,
‏כמה זמן שיידרש.
‏אליזבת... ‏-אני רוצה להישאר.
‏גם אני רוצה להישאר. ‏-כמובן.
‏אני יכול לקחת את זה בשבילך.
‏כמה מתוק מצדך. בבקשה.
‏השוטר תורנטון הוא חבר שלך, נכון?
‏אכן כן. חבר טוב מאוד.
‏את דואגת לו? ‏-קודי.
‏כולנו מודאגים ממה שעלול לקרות, ‏אבל למדתי מזמן
‏שדאגה מראש לא מקלה דבר.
‏אם כך, מה כן מקל? ‏-להעסיק את עצמך,
‏ולטפל באחרים.
‏למעשה, נראה לי שיש מישהו ‏שצריך שתטפל בו ברגע זה,
‏מישהו שדואג לשוטר תורנטון עוד יותר ממך.
‏מי זה? ‏-הכלב המטופש הזה שלו.
‏את מתכוונת לריפ? ‏-כן, ריפ.
‏אני חושבת שאתה צריך למצוא את ריפ מיד ‏ולוודא שהוא בסדר.
‏אני בטוחה שהוא מפוחד למדי. ‏-אני בטוח שהוא מפוחד עוד יותר ממני.
‏אם כך, תצטרך לעודד אותו.
‏את חושבת שתוכלי לקחת את זה בעצמך?
‏אני אסתדר.
‏מה שלומו?
‏פיית חושבת שהוא חולה בדלקת ריאות.
‏כשהייתי צעירה, דודתי מתה מזה,
‏והמשפחה שמעבר לכביש איבדה סבא.
‏אני מכיר אנשים שהחלימו.
‏באמת? ‏-איש צעיר בגיל של ג'ק.
‏אבל ג'ק חזק.
‏העיר הזו עברה הרבה כל כך. ‏אם יקרה משהו לג'ק...
‏נתמודד עם כל יום בפני עצמו.
‏חשבתי על משהו... ‏-אני חשבתי על אותו הדבר.
‏נערוך טקס תפילה הערב, אחרי השקיעה.
‏אנחנו נעבור את זה.
‏שמעתי שראש העיר גאוון ‏היה מעורב בתאונת דרכים.
‏שמעת נכון. ‏-הוא ישרוד?
‏אני עוד לא יודע. ‏-אני לא יודע מה לעשות.
‏להודיע למועצת העיר על הכספים החסרים?
‏מר ג'נקינס, ‏נראה לי שיש לכולם די והותר דאגות כרגע.
‏בוא נשאיר את זה ליום אחר, בסדר?
‏אני זוכרת שג'ק היה בן ארבע בערך.
‏הוא היה חולה מאוד.
‏ישבתי איתו יום ולילה, במשך שבוע.
‏אני רוצה לכעוס עליו.
‏אבל אני לא יכולה, ‏כי הוא עשה את מה שהיה צריך לעשות.
‏הוא הציל את חייהם של אנשים רבים. ‏-אני יודעת.
‏אבל יהיה לא הוגן אם אאבד שני גברים
‏בגלל אומץ הלב שלהם.
‏זה לא יהיה הוגן בכלל.
‏אני צריכה לשאוף אוויר.
‏ג'ק...
‏אני יודעת שלא תמיד היה לנו קל.
‏אבל מהיום הראשון שהכרתי אותך,
‏ידעתי שלא משנה מה,
‏נועדנו זה לזה.
‏אני מצטערת על כל מה שאמרתי ‏או עשיתי שפגע בך אי פעם.
‏הייתי לוקחת הכול בחזרה אם הייתי יכולה.
‏אני יודעת שאלוהים ייעד לנו חיים משותפים.
‏ולכן אסור לך לעזוב,
‏לא עכשיו.
‏תישאר איתי, בבקשה.
‏בבקשה.
‏אליזבת?
‏כנראה נרדמתי.
‏אולי תרדי למטה ותאכלי משהו?
‏אני אשב עם ג'ק. ‏-אני לא רעבה.
‏הוא היה רוצה שתטפלי בעצמך.
‏אני לא עוזבת אותו, אביגייל.
‏את חושבת שהוא יודע שאני פה? ‏-מובן שהוא יודע.
‏אני מרגישה בודדה כל כך.
‏לא, את לא לבד לרגע.
‏מה שלומו?
‏אותו הדבר.
‏אליזבת לא מוכנה לעזוב אותו, ‏ולכן אקח אליה תה.
‏אני לא יודעת למי צריך לדאוג יותר,
‏לה או לו.
‏אני מבינה ללבה.
‏גם אני.
‏אני אקח אליה את התה.
‏שרלוט.
‏מותר לך לבכות.
‏הבכי לא מועיל לאיש.
‏אני יודעת שכולנו חושבים על ג'ק,
‏אבל זה הזמן להתאחד ‏ולהתפלל למען הקהילה שלנו.
‏אלוהים, אנחנו ניצבים לפניך עכשיו, ‏בשעת המצוקה שלנו.
‏אנחנו מפקידים את חייהם ‏ואת בריאותם של יקירינו
‏בידיך האוהבות.
‏הלוואי שהיית יכול לראות מה קורה שם בחוץ.
‏כל העיר מתפללת להחלמה,
‏שאתה תחלים.
‏אתה יכול לעשות את זה בשבילם?
‏ובשבילי?
‏זה בסדר.
‏אני יכולה לחכות.
‏כמה זמן שיידרש.
‏אתה זוכר את ההחלטה שלנו לשנה החדשה?
‏להתאזר בסבלנות,
‏להיות אדיבים,
‏לא למהר,
‏אלא לקחת את הזמן.
‏אבל לא...
‏לא לקחת את הזמן יותר מדי.
‏ג'ק.
‏סליחה, סליחה.
‏שלום.
‏יש אנשים שחושבים שכיוון שהופ ואלי ‏היא עיר קטנה בפאתי אזור הספר,
‏החיים פה מתקדמים בקצב אטי יותר.
‏אבל האירועים התרחשו במהירות ‏בשבועות שאחרי ההצפה והאסון במכרה.
‏ג'ק התאושש.
‏ובזמן שעשה זאת...
‏- סיפורים קצרים מאזור הספר, ‏מאת אליזבת תאצ'ר -
‏אני השלמתי את כתב היד שלי, ‏ושלחתי אותו לשש הוצאות לאור שונות.
‏בינתיים, שרלוט התעקשה לבשל לג'ק ‏את כל הארוחות האהובות עליו,
‏והוא שרד גם אחריהן.
‏רוב המתיישבים עברו לשטח גבוה יותר,
‏ורוזמרי הבינה שחתונה פשוטה ‏עם האיש שהיא אוהבת
‏היא כל מה שהיא צריכה באמת.
‏מה קרה בעניין הגזוזטרה?
‏ובכן, לא נשאר זמן לגזוזטרה.
‏טוב, יפה פה מאוד. ‏-אני בטוח שהיא תהיה מאושרת מאוד פה.
‏אני מקווה. ‏-הכלה תגיע בקרוב.
‏אביגייל אומרת שהיא רק מסדרת את התסרוקת.
‏התסרוקת שלה?
‏אולי יהיה לי זמן לבנות ‏את הגזוזטרה למרות הכול.
‏אני אזכור לך את זה. ‏-טוב.
‏טוב.
‏מעולם לא הייתי בחתונה.
‏הן תמיד מקסימות.
‏קלרה.
‏אחרי כל מה קרה פה, חשבתי על מה שאמרת.
‏וצדקת.
‏יש דברים חשובים יותר מכסף.
‏אני שמחה לשמוע אותך אומר את זה.
‏למה מוכרח להיות לח היום? ‏תראו מה הלחות עושה לתלתלים שלי.
‏רוזמרי, את משגעת. תסמכי עליי.
‏באמת? כי כיוונתי למרהיבה.
‏אני מניחה שאיאלץ להסתפק ב"משגעת".
‏טוב, זהו זה.
‏נראה שמצאת את הגבר הנכון שיסב לך אושר.
‏נכון.
‏אני רוצה שתדעי שאף על פי שהזוגיות ‏שלך ושל ג'ק לא הסתדרה,
‏תמיד תהיי כמו בת בשבילי.
‏תודה על זה.
‏אני חושבת שגם את מצאת את הגבר הנכון.
‏באמת? ‏-תקשיבי, אני יודעת מה ג'ק חושב.
‏לא באתי לכאן ‏כדי לתת לך את חותם האישור שלי.
‏איני חושבת שזה מעניינו של איש,
‏להתערב בענייניהם האישיים של אנשים אחרים.
‏אפילו אם מדובר בבן שלך? ‏-בפרט אם מדובר בבן שלי.
‏אני יודעת שאין לנו הרבה במשותף,
‏ואני יודעת שלא היה קל ‏לחיות איתי בין הרגליים שלך.
‏זה לא נכון.
‏זה נכון במקצת.
‏כל מה שרציתי בעבור ג'ק
‏הוא שהוא ימצא מישהי ‏שתאהב אותו באותה המידה כמוני.
‏ושתתחצף אליו באותה המידה כמוך? ‏-נכון מאוד.
‏ואני חושבת שהוא מצא אותה.
‏אבל תבטיחי לי שתלמדי אותי ‏איך להכין את פשטידת הרועים שלך יום אחד.
‏עשינו עסק.
‏טוב, הגיע הזמן.
‏ג'ק.
‏לא הבנתי את משמעות המילה "שושבין" ‏עד שהכרתי אותך.
‏תודה לך.
‏וואו. אני הגבר בר המזל ביותר בעולם.
‏הרבה פחות ממני.
‏אהובים יקרים, התכנסנו כאן היום
‏כדי לאחד איש זה ואישה זו ‏בברית הנישואין.
‏מי ייתן ותחלקו את מתנות האהבה ‏זה עם זה לעד,
‏תהיו מאוחדים בלבכם ובראשכם.
‏מי ייתן ותבנו תמיד בית יחד, שיכניס ללבכם
‏אהבה, נדיבות וטוב לב.
‏חייהם של שני אנשים אלה מאוחדים עכשיו ‏במעגל אחד שלא ניתן לקטוע.
‏מי ייתן ומה שאלוהים איחד ‏לא יפורק על ידי אף אדם,
‏ומי ייתן והם ימצאו זה בזה ‏אהבה נצחית וטהורה.
‏רוזמרי, לי,
‏אני מכריז שאתם בעל ואישה.
‏אתה רשאי לנשק את הכלה.
‏כמעט שכחתי.
‏תרגום כתוביות: ענת שפירא