YOSTIN KAUPPATAVARA
LUOTEISOSIEN RATSUPOLIISIN ALUETOIMISTO
Siitä on kolme vuotta, kun jätin suurkaupungin mukavuudet -
opettaakseni Hope Valleyn pikkukaupungin koulussa.
Olen joka talvi yhä vakuuttuneempi, ettei maailmassa ole mitään kauniimpaa -
kuin joulu rajaseudun kodissani.
Tämä oli vaikea vuosi monille uusista naapureistamme.
Joen lähelle asettuneet ihmiset näkivät kotiensa tuhoutuvan tulvissa.
Jotkut jopa menettivät rakkaita aviomiehiään ja isiään.
Mutta aidossa antamisen hengessä kaupunkilaiset ovat yhdistäneet voimansa -
ja luvanneet huonompiosaisille juhlapyhän täynnä lohtua ja iloa.
-Tämä on pitkä lista. -Minä johdan joulukomiteaa tänä vuonna.
Tämä on tavallista isompi tilaus.
Siinä on ylimääräistä siirtolan perheille. Haluamme näyttää, että välitämme.
-Olen täysin samaa mieltä. -Saatko kaiken ennen jouluaattoa?
-Eiköhän se onnistu. -Tuon ruokatilauksen myöhemmin.
Mitähän neiti LeVeaux sanoo kuullessaan, että johdat hänen komiteaansa?
Rouva Coulter on ollut häämatkalla herra Coulterin kanssa.
Heidän pitäisi palata tänään.
Rosemary on varmasti iloinen, että joku on tarjoutunut vapaaehtoiseksi.
-Et kai oikeasti usko sitä? -Joulu on ihmeiden aikaa.
Neiti Thatcher, mihin haluaisitte tämän puun?
-Miten olisi tähän, kaupungin keskelle? -Kuulostaa täydelliseltä paikalta.
-Jack. -Elizabeth.
-Miten työt etenevät? -Saimme Sullivanin ullakon valmiiksi.
Aloitimme juuri työt hammaslääkärin vastaanotolla.
-Entä vanhat talot pohjoistiellä? -Seitsemässä talossa on paljon työtä.
Minun pitää löytää vielä muutama mies avuksi.
Tuolla on Lawsonin perhe.
Se asunto Dottien alla olisi täydellinen heille.
Kiitos. Elizabeth...
Lupasin, että löytäisin kaikille siirtolan asukkaille pysyvän kodin ennen joulua.
-Jouluun on vain viikko. -Lakkaa murehtimasta, ole kiltti.
Kunpa tietäisin, miten.
En tiedä, miten saamme järjestettyä jouluaaton juhlaillallisen.
Se rakennusprojekti on aivan liian kunnianhimoinen.
-Minusta se on loistava. -Koskahan pormestari Gowen palaa?
Faithin piti käydä katsomassa häntä Union Cityssä, mutten ole kuullut mitään.
On aika, että sinusta tulee virallisesti pormestari.
Olet kaupunginvaltuuston puheenjohtaja.
Kaupungin ohjesäännöissä sanotaan, että pormestarin poissa ollessa -
valtuuston puheenjohtaja nousee johtoon.
Florence, en tee mitään virallista, ennen kuin kuulemme Henrystä.
Käteni ovat sitä paitsi täynnä kahvilan, juhlaillallisen ja Codyn joulun kanssa.
Toivottavasti neiti Thatcher tietää, mitä tekee.
-Hän on ehkä haukannut liian ison palan. -Hän pärjää, jos me kaikki autamme.
-Minä voisin kai leipoa pari kakkua. -Tai 25.
-Älä viitsi. Siitä tulee hauskaa. -Abigail!
-Anteeksi, neidit. -Toki.
-Onko sinulla juhlaillallisen menu? -Odota kolmeen.
Mitä pikemmin, sen parempi. Mitä sanot, kalkkunaa vai kinkkua? Ehkä molempia.
-Alat kuulostaa ihan Rose... -Mieti sanojasi.
Hauskaa joulua!
SHERRINGTONIN POSTIVAUNUT
Siinä paha missä mainitaan.
No niin.
Onnelliset vastanaineet tulivat.
-Hei. -Hei.
-Meillä oli ihana häämatka. -Hei, Jack.
En halunnut palata, mutta sitten tajusin,
että minun pitää tehdä erityinen joulu muruselleni.
-Se olen minä. -Ajattele.
Tämä on ensimmäinen joulumme avioparina. En haluaisi tuottaa pettymystä,
mutta minulla ei ole yhtään aikaa johtaa joulukomiteaa tänä vuonna.
Jonkun muun pitää siis poistaa tuo -
kamala, kitukasvuinen joulukuusi, jota herra Avery pystyttää kapakan eteen.
Minä johdan komiteaa tänä vuonna. Minusta tuo kuusi on ihan hyvä.
Niinpä tietenkin.
-Thornton, voinko leikkiä Ripin kanssa? -Totta kai, Cody.
-Se on vankilassa. -Odota, Cody.
Siitä tulikin mieleeni. Toin sinulle jotain New Yorkista.
Siinä on Doc Crandallin nimikirjoitus.
-Hän on liigan paras syöttäjä. -Totta ihmeessä.
Mitä sanotaan, nuori mies?
-Kiitos, herra Coulter. -Ole hyvä.
Tarvitsetko apua matkalaukkujen kantamisessa asuntoosi?
Ei, älä ole hassu. Leen asunto on aivan liian pieni meille molemmille.
Rakennan ilmeisesti Rosemarylle kaupungin suurimman talon.
Missä te asutte sillä aikaa?
Minun naapurissani.
Me olemme naapureita. Eikö olekin ihanaa? Tule kurkistamaan sisälle.
-Auta minua tämän kanssa. -Selvä.
-Oletko valmis? -Olen.
Varovasti. Se on painava. Mitä Rosemarylla on täällä, lyijyäkö?
-Matkamuistoja. -Vapaudenpatsasko?
En voi uskoa, että raahasit tämän koko maanosan halki.
Rosemary kävi jouluostoksilla joka ikinen päivä.
-Onneksi ette jääneet vielä viikoksi. -Älä muuta sano.
-Oma koti kullan kallis. -On kiva saada sinut takaisin.
On kiva olla taas täällä. Kerrohan...
Onko sinulla ja Elizabethilla joulusuunnitelmia?
On, mutta hän ei tiedä sitä vielä.
Hyvä on. Täältä tullaan. Oletko valmis?
Saisinko huomionne?
Kuunnelkaa, kaikki! Onneksi täällä ylämaalla ei ole ollut vielä paljon lunta.
Kaupunkilaiset kutsuvat teidät asumaan luokseen, kunnes saamme kotinne valmiiksi.
-Emme voi tungetella sillä tavalla. -Totta kai voitte.
Hoitaja Carter tuli auttamaan järjestelyissä.
Ei ole paljon muuta sanottavaa. Pakataan ja lähdetään täältä pian pois.
En voi uskoa, että saamme oman kodin jouluksi.
-Voit uskoa, koska se on totta. -Kunpa voisin auttaa.
Mutta minulla on tuplavuoro kaivoksella.
Ei se mitään, herra Lawson. Vapaaehtoisia on paljon.
Ihmiset lahjoittavat mielellään tarvikkeita.
Maggie ja Timmy ovat niin innoissaan, etten saa heitä nukahtamaan.
En minäkään Rubya.
Nancy, anna minun auttaa.
-Pärjään kyllä. -Se näyttää painavalta.
Sanoin, että pärjään.
Frank, me tarvitsemme apua täällä.
Cody, laita pallo pois. Meillä on paljon tehtävää tänään.
Kuten mitä?
Teemme ensinnäkin joulukoristeita luokkaan.
Äiti sanoi, että me esitämme joulukuvaelman jouluaattona.
-Se pitää paikkansa. -Mikä on joulukuvavelma?
Kuvaelma. Se on näytelmä Jeesuksen syntymästä.
-Saavatko kaikki roolin? -Totta kai.
Ja... Olen tilannut oikein hienot asut Hamiltonista asti.
Ne ovat minun joululahjani luokalle.
Pitääkö meidän koe-esiintyä, kuten neiti Rosemaryn näytelmiin?
-Minä haen Marian rooliin. -Teidän ei tarvitse koe-esiintyä.
Isoimmat roolit saavat ne oppilaat,
jotka osoittavat joulumieltä olemalla ystävällisiä ja huolehtivaisia.
Minä haluan olla yksi itämaan tietäjistä.
Olet sitten varmasti ystävällinen ja huolehtivainen.
Voin pyyhkiä liitutaulun koulun jälkeen.
Se on hyvä alku, mutta ajattelin jotain vähän muuta.
-Mitä te sitten ajattelitte? -Teidän pitää ottaa siitä selvää.
Kokoonnumme näytelmän jälkeen joulukuuselle.
Siellä on lahjoja ja yllätyksiä.
-Niin, Ruby? -Uusillekin lapsille?
-Varsinkin uusille lapsille. -Minä haluaisin leikkijunaradan.
Minulla ei ole ollut nukkekotia.
Entä sinä, Maggie? Haluaisitko jotain erityistä?
Minulla oli kerran Bitty Betsy -nukke, mutta hukkasin sen. Kaipaan sitä.
-Ehkä voisit piirtää siitä kuvan kuuseen. -En ole kovin hyvä piirtämään.
-Minä voin auttaa. -Se on hyvin ystävällistä, Emily.
No niin, kaikki. Ruvetaan tekemään koristeita.
Harper... Et kertonut, mitä sinä haluat jouluksi.
Haluaisin vain, että äiti olisi taas onnellinen. Hän ikävöi isää.
Hänellä on sinut. Se on kaikkein tärkein asia maailmassa.
Tule.
-Voinko auttaa sinua pakkaamaan? -Pärjään itse, kiitos.
-Haluatko kertoa, mikä on hätänä? -Kaikki ovat niin onnellisia.
On vaikeaa olla yksin jouluna.
-Varmasti. -Kaikki ovat olleet niin anteliaita.
-On väärin surkutella itseään. -Se ei ole väärin.
Menetit aviomiehesi. Tulisitko kirkkoon huomenna?
-Voimme puhua. -En halua vaivata sinua.
Sanoisin, jos vaivaisit. Huomenna?
Hyvä on.
Miten täällä menee?
Lattialaudat ovat lahoja. Tarvitsemme lisää puutavaraa.
Aloititteko jo Lawsonien asunnon?
-Emme. Ajattelin aloittaa huomenna. -Minä menen sahalle.
-Pyydän lisää puuta. -Kiitos, Jesse.
-Bill, tarvitsen palveluksen. -Minkälaisen palveluksen?
-Voisitko tuurata minua tunnin? -Ratsupoliisiasioitako?
Lupasin eräälle, että valitsisimme joulukuusen yhdessä.
Mene vaan. Voit pitää tätä aikaisena joululahjana.
Voit itse asiassa pitää sitä ainoana joululahjanasi.
Löysin eilen kierroksellani täydellisen joulukuusen.
-Meidän piti valita se yhdessä. -Teemmekin sen.
Ajattelin vain etsiä vähän etukäteen säästääkseni aikaa.
No? Mitä sanot?
Se on...
-Tiivis. -Se sopii täydellisesti rivitaloosi.
Tai se on juuri, mitä tarvitset vankilaan.
Et pidä siitä.
-Kuulitko? -Se kuulosti kulkusilta.
Tuolla. Tule tänne, poika.
Tule.
-Minne se meni? -En tiedä.
Mutta se taisi löytää meille täydellisen puun.
Se on kyllä kaunis.
SAMIN KAUPPATAVARA
Sam Bailey, palveluksessanne.
Konstaapeli Jack Thornton.
-Tämä on Elizabeth Thatcher. -Hei.
-Ovatko nuo teidän vankkurinne? -Vankkurini ja elantoni.
Minulla on juuri sitä, mitä asiakkaani tarvitsevat.
Kuinka kauan ajattelitte oleskella täällä?
Älkää murehtiko minusta. Olen vain läpikulkumatkalla.
Olen matkalla Union Cityyn.
-Tarvitsetteko apua puun kaadossa? -Enköhän minä pärjää, kiitos.
Hyvä on. En häiritse sitten.
Hei, kulta, olen kotona.
Tai ehkä olen joulupukin pajassa.
Mitä pidät?
Se on...
-Hei. -Ajattelin aloittaa joulukoristelut.
-Aloittaa? Etkö lopettanut jo? -En tiedä.
Kuuset näyttävät vähän paljailta.
Tiedät kai, että useimmilla on yksi kuusi?
-Me emme ole kuin useimmat. -Kaksi puuta, oikeasti?
Ei kaksi, hassu. Yläkerrassa on vielä yksi.
Totta kai. Mutta nyt huonekaluille ei ole juuri lainkaan tilaa.
Kaikelle on paikkansa, ja kaikki on paikallaan.
-Sinun ei tarvitse nähdä vaivaa. -Ei tästä ole mitään vaivaa.
Onneksi minulla on aikaa nyt, kun Elizabeth johtaa joulukomiteaa.
-En tajunnut, mikä taakka se oli. -Luulin, että nautit siitä.
En ollut silloin naimisissa.
Nyt ymmärrän, että se on täydellinen työ vanhallepiialle,
jolla ei ole aviomiestä hoidettavanaan.
Melkein unohdin. Minun pitää järjestää kaappisi uudelleen.
-Ei, ei tarvitse. -Minä haluan.
Joululahjasi on kaapissa, ja... Ei, ei.
-Haluan, että se on yllätys. -Mikä se on?
Jos kertoisin, se ei olisi yllätys.
Pysy kanssani. Tulet ihastumaan siihen.
Olet varmasti uupunut. Leirin pakkaaminen ei ollut helppoa.
Onneksi saimme kaikki sisälle ennen auringonlaskua.
Haluaisitko jälkiruokaa?
Rakastan jälkiruokiasi, mutta minun pitää mennä aikaisin nukkumaan.
Jatkamme rakentamista heti aamusta. Siitä tulee taas pitkä päivä.
-Jaksatko koristella joulukuusta huomenna? -Totta kai.
Toivottavasti ei haittaa, että toin omia koristeita.
Ei, ne ovat ihania. Varsinkin tämä.
Se oli suosikkini, kun olin pieni.
Ihan kuin Rip olisi käyttänyt sitä puruleluna.
Minä korjaan sen.
Ratsupoliisit osaavat monia asioita.
Osaavatko ratsupoliisit esittää joulupukkia?
Miksi kysyt?
Tarvitsen jonkun auttamaan lahjojen jakamisessa kuvaelman jälkeen.
Asia on niin...
En haluaisi viedä kunniaa joltain, joka ansaitsee sen.
-Ole kiltti. Haluan tehdä tästä... -Parhaan joulun kaupungille.
Ja uusille perheille, tiedän. Minä haluan vain tehdä tästä parhaan joulun sinulle.
Onko sinulla jotain mielessäsi?
Halusin itse asiassa kysyä sinulta jotain. Minun pitää tehdä se nyt.
Nyt hetikö?
Se ei voi odottaa.
Soisitko minulle sen kunnian...
...suuren kunnian...
...että tulisit kanssani ratsupoliisien joulutanssiaisiin?
-Ratsupoliisien joulutanssiaisiinko? -Olisimme poissa vain iltapäivän ja illan.
Ne ovat Buxtonissa tänä vuonna. Tilaan hevosvaunun viemään meidät.
-Minulla on päivällinen ja kuvaelma... -Lupaan, että tuon sinut ajoissa takaisin.
Voi, Jack... Totta kai. Tulen mielelläni.
-Oletko nähnyt baseball-palloani? -Näin sen viimeksi sohvan alla.
Mutta älä pelaa sillä luokassa.
-Ovatko nuo pipareita? -Ovat, mutta jouluaatoksi, ei aamiaiseksi.
Abigail... Jos vien pipareita kouluun, onko se ystävällistä ja huolehtivaista?
On, jos teet sen, koska haluat ilahduttaa ystäviäsi.
Se ei siis ole, jos haluan hyvän roolin joulunäytelmästä?
-Valitettavasti ei. -Mitä jos se on molempia?
Se on hyvä alku. Hauskaa päivää, Cody.
Aamun postivaunut tulivat juuri.
-Onko jokin hätänä? -Hän tuli takaisin.
-Varovasti. En halua, että kaadut. -En kaadu, jollei joku tönäise minua.
-Vien sinut kotiin. Säästä voimiasi. -Säästä sinä sanasi. Olen kunnossa.
-Tämäpä yllätys. -Gowen kieltäytyi jäämästä sairaalaan.
-Tuleeko hän kuntoon? -Tulee. Hän tarvitsee vain lepoa.
-Mutta hän voi palata töihin, vai mitä? -Liittovaltio tutkii vielä Henry Gowenia.
Hän ei saa toimia pormestarina, ennen kuin hänet vapautetaan syytteistä.
-Opal, se on kaunis talo. -Se on Brownielle.
Tämä on Bitty Betsylle, mutten saa kattoa pysymään paikallaan.
Sinun pitää liimata se paremmin kuorrutuksella.
-Saat minulta. -Kiitos, Cody.
-Miksi Harper ei ole täällä? -En tiedä.
Timmy, tuliko Harper samaa matkaa kouluun kanssasi?
Hänen äitinsä sanoi, ettei tarvitse odottaa.
Hei, lapsikullat.
Teettepä te paljon ihania juttuja jouluksi.
Neiti Thatcher sanoi, että meillä on joulukuvaelma, lahjoja ja jouluateria.
Neiti Thatcherilla onkin paljon kiireitä.
Hän menee myös ratsupoliisien joulutanssiaisiin.
-Menetkö sinä tanssiaisiin? -Konstaapeli Thorntonin kanssako?
Miten romanttista.
No niin, kaikki. Jatketaan projektejamme.
Mistä tiesit, että menen ratsupoliisien joulutanssiaisiin?
Rakas Elizabeth, rivitalojen seinät ovat paperinohuet.
Nariseva äänesi menee läpi kuin veitsellä leikaten.
Mutta unohda se. Olen täällä avustustehtävissä.
Ratsupoliisien joulutanssiaiset ei ole mikä tahansa tilaisuus.
Se on kauden tärkein tapahtuma. Minulla on onneksesi aivan upea iltapuku.
Ostin sen häämatkallani. Haluan, että lainaat sitä.
Kiitos, mutta löydän varmasti jotain kaapistani.
-Edellisiltä kausiltako? -Ei.
En ole tainnut vähään aikaan ostaa iltapukua.
-Anna minun olla hyvä haltijattaresi. -Kunhan et muuta minua kurpitsaksi.
Sinusta tulee kaunis Tuhkimo. Nyt minun pitää mennä.
Minun pitää vähän kaivella.
-Kaivella? -Lee osti minulle joululahjan häämatkalla.
En löydä sitä mistään. Voin etsiä vain, kun hän on töissä.
Eikö se pilaa yllätystä?
Se on paljon hauskempaa, jos tietää etukäteen, mikä se on.
Ole hyvä.
-Mitä tämä on? -Me lähdemme kaupungista.
Lähdette, vai? Se on aika äkillistä.
-Niin asiat kai vain menevät. -Et sanonut mitään.
Mitä olisin sanonut? Täällä ei ole meille enää mitään.
-Ei ilman Harperin isää. -Mieti sitä muutama päivä.
-Jääkää edes jouluksi. -Miten voimme juhlia ilman Virgiliä?
Laita se vaunuihin, Harper.
Hän ei olisi saanut kuolla. Hän oli hyvä mies.
-Tiedän. -Et tiedä mitään.
En tarvitse sinua enkä kirkkoasi.
-En tarvitse mitään. -Tarvitsetpa, ja me tarvitsemme sinua.
-Anna minun auttaa. -Haluatko auttaa?
Pyydä Jumalaa antamaan mieheni takaisin. Meidän pitää mennä.
Nancy, mieti mitä olet tekemässä.
Jätä meidät rauhaan.
-Hei, Henry. Mukava nähdä sinua. -Abigail. Miten voin auttaa?
Kuulin onnettomuudesta ja tulin katsomaan, miten jaksat.
-Toin sinulle muffineita. -Se on hyvin ystävällistä. Kiitos.
-Miten Nora voi? Tuleeko hän takaisin? -Sinun ei tarvitse murehtia sitä.
Olen ihan kunnossa. Kiitos.
Sitten minun pitää puhua kaupungin asioista. Laskuja pitää maksaa.
Jätä ne tänne. Palaan toimistooni huomenna.
Henry... Et voi palata pormestariksi. Et ainakaan vielä.
-Kuka niin sanoo? -Kaupungin järjestyssäännöt.
Liittovaltion tutkinta on vielä käynnissä.
Se tarkoittaa ilmeisesti, ettet voi toimia Hope Valleyssa -
missään tehtävissä, ennen kuin syytteistä on luovuttu.
Olen pahoillani.
Oletko?
Näyttää siltä, että olet saanut sen, mitä olet aina halunnut.
Minulla on yritys ja lapsi kasvatettavana. En taatusti halua työtäsi.
Mutta sinulla on se.
Jos voisit vain vastata muutamaan kysymykseen näistä laskuista...
Olet älykäs nainen. Keksit varmasti jotain.
-Minulla ei ole sinun kokemustasi. -Ei niin.
-Luulin, että voisimme tehdä yhteistyötä. -Olit väärässä.
Teet tästä vaikeampaa kuin sen pitää olla.
Hyvää päivänjatkoa, rouva Stanton.
-Miksi sinun pitäisi saada Marian rooli? -Autoin Opalia tavauskokeessa.
-Minä jaoin lounaani Rubyn kanssa. -Onko jokin hätänä, tytöt?
Ei.
Hyvä, sillä emme voi olla joulumielellä, jos tappelemme parhaan ystävämme kanssa.
Emme niin.
Kun olin pieni, halusin olla Joosef joulukuvaelmassa,
mutta opettaja valitsi rooliin jonkun toisen.
Minkä roolin sait?
Olin paimen numero kolme. En ikinä osannut olla opettajan lellikki.
Nyt osaat.
Onko jokin hätänä, Frank?
Nancy Tucker ja hänen poikansa lähtivät tänään kaupungista.
-Voi ei. Mitä tapahtui? -Liikaa muistoja.
Harper sanoi jotain eilen.
-Minun olisi pitänyt puhua Nancylle. -Yritin pysäyttää hänet...
En onnistunut. On kamalaa ajatella, että hän on poikansa kanssa yksin jouluna.
Menen nyt auttamaan Leetä pohjoistien talojen kanssa.
Tämä tuntuu pahalta. Harper on niin herttainen poika.
Hän pärjäsi niin hyvin täällä. Mitä voimme tehdä?
Voimme rukoilla ihmettä.
Katsokaa, kaikki.
-Hyvää joulua, pojat ja tytöt. -Onko se joulupukki?
Tule.
Se taitaa olla ihastunut sinuun.
Kunpa voisin saada koiran. Mikä sen nimi on?
-Pyry. -Kuin se poro.
Tiesin, että se on joulupukki.
Saitko kirjeeni Bitty Betsystä?
Minä olen vain vanha kulkukauppias. En ole joulupukki.
Mutta hän sai varmasti kirjeesi. Arvaa mitä.
Hän tietää varmasti, että olet ollut kiltti tänäkin vuonna.
No niin, kaikki. On aika mennä kotiin. Vanhempanne odottavat teitä.
Hei.
Herra Bailey. Luulin, että olitte matkalla Union Cityyn.
Olinkin, mutta sitten ajattelin, että ehkä minun pitäisi jäädä vielä hetkeksi.
-Tämä paikka on kasvanut viime näkemästä. -Koska se oli?
Niin kauan sitten, että olen unohtanut. Muistan, että ihmiset olivat ystävällisiä.
He ovat vieläkin, kunhan noudatatte sääntöjä.
Älkää vaivautuko. Pontikan ja itsetehtyjen rohtojen myynti on kielletty.
Myös rauhan ja kaikkien häiritseminen on kielletty.
Ellei joku halua tulla häirityksi.
-Taidatte ymmärtää asiat aika hyvin. -Joidenkin mukaan.
Hyvä poika.
-Jäättekö jouluksi? -Riippuu siitä, mitä ihmiset tarvitsevat.
Kuten sanoin aiemmin, olen hyvä auttamaan ihmisiä löytämään sen, mitä he etsivät.
-Kuten täydellisen joulukuusenko? -Jotain sen suuntaista.
En ole eläissäni ollut näin kiireinen.
Jos olet huolissasi pormestarin työstä, ei ihme. Se on iso urakka.
Etkö usko, että pärjään?
-En sanonut niin. -Mitä sitten?
Se on vain iso homma, jos on...
-Jos on mitä? -Jos on...
Kiireinen liikenainen ja äiti. Siihen kuuluu paljon vastuuta.
Vai niin. Mutta koska olet liikekumppanini,
voit varmasti hoitaa kahvilaa, jos toimin jonkin aikaa pormestarina.
Ellei siinä ole liikaa vastuuta... sinulle.
Anna esiliina tänne vaan.
-Etsittekö jotain erityistä? -Teillä ei taida olla hiuskoruja.
Minulla ei valitettavasti ole mitään niin hienoa.
Herra Yostillakaan ei ole. Tanssiaiset ovat kolmen päivän päästä.
Te olette tanssiaisten kaunotar, hienojen hiuskorujen kanssa tai ilman.
Kaupasta on näköjään melkein kaikki loppu tällä viikolla.
-Ehkä minä voin auttaa. -Onko teillä pippuria?
Yritän tehdä lihaperunasoselaatikkoa.
-Tarvitset siihen paprikaa. -Aivan. Tämä on ensimmäinen kertani.
-En ole kovin hyvä kokki. -Minäkään en ollut hyvä aluksi.
-Sinun pitää vain harjoitella. -Paprikaa, katsotaanpa...
Ei, se on loppu. Mutta ehkä teillä on sitä ruokakomerossanne.
Niin onkin. Ajattelinkin laittaa lihaperunasoselaatikkoa illalla.
Voisit tulla käymään, ja voisimme laittaa sitä yhdessä.
-Mielelläni. -Hyvä on. Nähdään pian.
Hienoa.
Onpa mukava nähdä, kun ihmiset ovat juhlapyhinä yhdessä,
huolehtivat toisistaan ja ovat ystävällisiä.
-Siitä joulumielessä on kyse, eikö totta? -Niin minäkin aina sanon.
-Olipa onni, ettei teillä ollut paprikaa. -Aivan, mikä onni.
Toivottavasti tämä talo ei kaipaa paljon työtä.
Se on ollut tyhjillään vain puoli vuotta. Miten paha se voi olla?
Muistan, että se oli erilainen.
Se ei ole niin paha, miltä näyttää. Mieheni korjaavat sen nopeasti.
Meidän pitää vain vaihtaa ikkuna, laudoittaa seinät ja korjata tuo reikä.
Se oli savupiippua varten, joka oli yhteydessä... hellaan, jota ei enää ole.
Lawsonit eivät voi asua täällä tähän aikaan ilman hellaa.
-Voimmeko saada sen jouluksi? -Elizabeth keksii kyllä keinot.
Ryhdytään sitten hommiin.
Voisitteko kertoa, mitä teette?
Pyydän anteeksi. Kaadoin roskanne, mutta laitan kaiken takaisin.
-Ette näköjään kaikkea. -Otin vähän jätteitä Pyrylle. Se on tuo.
-Syökö koira teeleipiä? -Sillä on hienostunut maku.
Tunnenko teidät?
Ehkä.
Tekin näytätte tutulta. Pelaatteko sattumoisin golfia?
En. Enkö pidättänyt teidät kerran? Dougall Flats, näpistys?
Lain koura on rutistanut minua toisinaan, mutta ne päivät ovat takanapäin.
-Olen kulkukauppias, en varas. -Kulkukauppias tuskin tienaa paljon.
Autan ihmisiä löytämään, mitä he tarvitsevat,
mutta se on pikemminkin kutsumus kuin elinkeino. Mutta se ei haittaa.
Ehkä ei teitä, mutta Pyry haluaa varmasti jotain parempaa kuin kuivan teeleivän.
Odottakaa tässä. Lämmitän muhennosta.
Olette ystävällisempi kuin itse Pyhä Nikolaos.
-En menisi niin pitkälle. -Onnen levittämisessä ei ole mitään pahaa.
Pyry-poika.
Hei, kulta.
-Jopas jotakin. -Eikö se olekin uskomaton?
-Ei kynttilöitä. -Kynttilät ovat vanhanaikaisia.
-Tervetuloa 1900-luvun jouluun. -Jos niin sanot.
Tee olosi mukavaksi. Minä teen vielä päivällistä.
Selvä.
-Tässä on sanomalehtesi. -Kiitos.
Onneksi minulla on aikaa pitää huolta miehestäni niin kuin hän ansaitsee.
Älä ymmärrä väärin, mutta ehkä pidät minusta liiankin hyvää huolta.
-Haluan vain, että olet onnellinen. -Olen aina onnellinen lähelläsi.
Minun pitää palata hellan ääreen. Tein kaikkia lempiruokiasi.
Pihvi- ja perunapiirakkaa, Yorkshiren vanukasta, mykyjä ja kastiketta.
Kaikki samana iltanako?
Sanotaan, että tie miehen sydämeen käy vatsan kautta.
Sanotaanko närästyksestä mitään? Ei mitään.
Söin lihaperunasoselaatikkoa vasta tultuani Hope Valleyyn.
-Nyt se on lempiruokani. -Laitetaan seuraavaksi spagettia.
Kuulostaa hauskalta.
-Palaatko Hamiltoniin jouluksi? -En.
Luulin, että viettäisin joulun sulhaseni kanssa, mutta...
-Tiedät, ettei se tuntunut oikealta. -Tiedän.
Pelkäsin totta puhuakseni, että viettäisin juhlapyhät yksin.
Emme anna niin käydä.
Jos sinulla on vapaa-aikaa, tarvitsisin apua joulukomiteassa.
Minun on paras mennä. Voit valmistautua ratsupoliisien tanssiaisiin.
-Olet siis kuullut siitä. -Kaikki varmasti ovat.
-Sinusta ja Jackista tulee ihana pari. -Kiitos.
Jos törmäät poikamiesratsupoliiseihin, laittaisitko yhden pakettiin minulle?
Ja ison, punaisen rusetin päälle.
-Kirjoitatko jouluaaton saarnaa? -Olen todella pahoillani.
-En huomannut ajan kulua. -Ei se mitään.
Cody ja minä koristelimme kuusen. Kuulin, että olet täällä, joten toin jälkiruokaa.
-Kovin ystävällistä. -Miten se edistyy?
Neljä luonnosta, kaikki huonoja.
-Etsitkö vielä oikeaa inspiraatiota? -Jotain sellaista.
Katso ympärillesi, kaikkia onnellisia kasvoja. Siitä pitäisi olla apua.
Kaikki eivät hymyile.
Tiedän, että olet surullinen Nancyn takia, mutta teit kaikkesi.
-Eikä se riittänyt. -Olet liian ankara itsellesi.
Kysyin kaikilta siirtolassa, minne he ovat voineet mennä, mutta kukaan ei tiedä.
-Et voi korjata kaikkia. -Nancy ei ole kuka tahansa.
Näin, kun hänen miehensä kuoli, enkä voinut tehdä sille mitään.
Isäni sanoi aina, että me olemme kaikki sotilaita.
Joskus me voitamme... ja joskus me häviämme.
Mutta me taistelemme hyvän puolesta. Se on tärkeintä.
Jollet usko minua... kysy häneltä.
Kiitos.
PARTURI
Herrasmiehet oven lähellä haluaisivat puhua kokille.
-Mitä he haluavat? -He eivät pidä munistaan.
-Onko jollain ongelma munieni kanssa? -Oletko sinä kokki?
Olen. Ärsyynnyn pahasti, kun ihmiset eivät pidä ruoastani.
Kysyn siis uudestaan: Onko munissani jotain vikaa?
-Ei, ei mitään vikaa. -Hyvä. Muistakaa jättää neidille tippiä.
-Millainen aamiaisesi on? -Ei valitettavaa, Bill.
Hei, Jack. Hyvä, että löysin sinut.
-Onko kaikki hyvin? -Itse asiassa ei.
Ostin Rosemarylle korun joululahjaksi Sotheby'sin huutokaupasta.
Tämän tässä. Maksoin siitä pitkän pennin. Kun menin hakemaan sitä, se oli kadonnut.
Tuota... Oletko varma, ettei se ryöminyt pois?
Pilkkaa vaan, mutta nämä ovat viimeisintä huutoa New Yorkissa.
Lady Astorilla on samanlainen.
Se oli korurasiassa matka-arkkuni pohjalla.
-Luuletko, että se on varastettu? -Varmasti. Se oli siellä eilen.
-Herra Coulter, haluatteko jotain? -En. En pysty syömään.
Rosemary on täyttänyt minua kuin kalkkunaa. Kiva esiliina muuten.
-Kiitos. Sain sen Samilta. -Siltä kulkukauppiaalta.
-Tietääkö kukaan hänestä mitään? -Lähetin sähkeen päämajaan.
-Kukaan ei ole kuullut Sam Baileysta. -Outoa. Hän kertoi olleensa vankilassa.
-He eivät löytäneet mitään tietoja. -Mielenkiintoista.
-Hyvä, että olette yhdessä. -Miten voimme auttaa, neiti Thatcher?
-Olen virallisella jouluasialla. -Eli?
Kukaan kaupungin miehistä ei ole toistaiseksi lupautunut joulupukiksi.
En välitä, miten teette sen, mutta löytäkää vapaaehtoinen.
Selvä.
Elizabeth... Nyt, kun sinä vastaat joulusta tänä vuonna,
Rosemarylla on paljon vapaa-aikaa, mikä ei ole välttämättä hyvä asia.
-Ajattelin, voisitko ehkä... -Antaa hänelle jotain tekemistäkö?
Säästyisin monilta ruoansulatusvaivoilta.
-Selvä juttu. -Kiitos. Jään sinulle velkaa.
Miten täällä menee?
Kerro sinä. Eihän Bill ole ampunut asiakkaitani?
-En usko. -Hyvä. Kaupungin budjetti pitää hyväksyä.
En pääse kovin pian hellan ääreen.
Jouluaattoon on vain kolme päivää. Selviätkö varmasti juhlaillallisesta?
Bill laittaa ruokaa, minä koordinoin. Haluaisin vain viettää aikaa Codyn kanssa.
Jos et ostanut vielä lahjaa, tiedän, että hän haluaa koiran.
Hän saa lippiksen.
Minä olen virallisesti työtön, juuri sopivasti jouluksi.
-Erottiko Henry sinut? -Kyllä.
Hän ei päästä hoitaja Carteria lähelleen.
Luulin, että saisin puhuttua hänelle järkeä. Tarvitsen teetä, kiitos.
Ehkä sinä voisit puhua hänelle.
Voin yrittää, mutta viimeksi hän melkein raivostui.
Hän kuuntelee sinua enemmän kuin muita.
Tuota... Olen ehkä työtön, mutta asiassa on jotain hyvääkin.
Rosemary toi minulle iltapuvun, jota hän lainaa sinulle tanssiaisiin.
-Nyt minulla on aikaa tehdä muokkaukset. -Muokkaukset?
Vyötäröä pitää väljentää, ja muita kohtia pitää...
-...kaventaa. -Anteeksi mitä? Muita kohtia?
Voinko antaa Pyrylle makupalan?
Se kuulosti myöntävältä vastaukselta.
-Olet varmasti innoissasi. Joulu on pian. -Niin kai.
-Onko jokin hätänä? -Joulukuvaelma...
Ystäväni Anna ja minä haluamme kumpikin esittää Mariaa.
-Uskot ansaitsevasi roolin enemmän. -Kyllä.
Koska nyt joulu, ehkä sinun pitäisi antaa ystäväsi saada rooli.
Koska nyt on joulu, ehkä hänen pitäisi antaa minun saada se.
On aina parempi antaa kuin saada. Mietitään vaikka Pyryä.
-Miksi halusit antaa sille makupalan? -Koirat pitävät niistä.
Ymmärrätkö? On mukavampaa antaa jotain kuin saada jotain.
Opettajanikin sanoi niin.
-Hän on fiksu nainen. -Minun pitää löytää Anna.
-Olet ylhäällä aikaisin, pastori. -Minulla on töitä.
-Saitko saarnan valmiiksi? -Kyselet liikaa.
Kuulostat mieheltä, joka on kadottanut joulumielen. Minulla on siihen sopiva apu.
-Tohtori Othonin ihmelääke. -En etsi vastauksia pullon pohjalta.
-Veikkaan, että joskus etsit. -Se on mennyttä aikaa.
-Ja sitten... löysit vastaukset ylhäältä. -Jotain sinne päin.
-Ainakin tähän asti. -Mikä muuttui?
En osannut auttaa ystävää. Hän lähti poikansa kanssa kaupungista.
Kuulostaa siltä, että sinulla on ollut helppoa tähän asti.
Kaupunki täynnä hyviä, hurskaita ihmisiä.
Ehkä sait haasteen, koska olet valmis tekemään enemmän.
Tai ehkä en.
Tämän kanssa riittää töitä.
Jos saan Bitty Betsyn jouluksi, hän voi pitää teekutsut Brownien kanssa.
-Brownie pitäisi siitä. -He voivat käydä Rubyn nukkekodissa.
Maggie, jos sinä ja Opal haluatte tulla kahvilaan nukkejenne kanssa,
voitte pitää oikeat teekutsut.
Tarkoitatko sitä?
Kysyn neiti Abigaililta, mutta hän antaa varmasti luvan.
Neiti Thatcher... Anna ja minä haluamme puhua teille.
Mistä?
Olemme miettineet sitä kuvaelmaa. Rubyn pitäisi saada Marian rooli.
-Niinkö? -Hän on uusi. Se olisi hänelle tärkeää.
Luulin, että te molemmat halusitte Mariaksi.
Niin, mutta päätimme, että ystävyys on tärkeämpää kuin jatkuva tappelu.
Emily?
-Onko jokin hätänä? -Tämä oli Harperin koriste.
-Kaipaat häntä, vai mitä? -Niin.
Kun minä olen huolissani jostain, rukoilen heidän puolestaan.
-Rukoilen Harperin puolesta illalla. -Minä myös.
-Herra vastanainut, miten avioelämä sujuu? -Se on kaikkea, mitä odotinkin.
Minulla on kokemusta kuulustelusta. Tunnistan välttelevän vastauksen.
Onnellisen liiton tärkein sääntö:
Älä tee mitään, minkä Rosemary voi käsittää väärin.
-Hyvät herrat, miten ratkaisemme tämän? -Tikoilla.
-Häviäjä saa ison, punaisen puvun. -Kuka aloittaa?
Minulla on onnekas olo.
-Tuota... -Taidamme tietää, kuka esittää pukkia.
Eräs viisas ihminen sanoi kerran: Onnen levittämisessä ei ole mitään pahaa.
Vain kolme päivää jouluun, ja tekemistä riittää vielä.
Saamme kaiken hoidettua ennen lähtöämme.
En ole ollut joulutanssiaisissa vuosikausiin.
Enkä ole koskaan ollut ratsupoliisien tanssiaisissa.
-Olen totta puhuakseni vähän hermostunut. -Miksi?
Siellä tanssitaan.
-Ja? -Olen aika hyvä two stepissä.
Mutten ole koskaan oikein oppinut valssia.
Valssi on helppoa.
Voisitko näyttää minulle?
-Tässä ja nyt? -Miksei?
Täällä ei ole musiikkia.
En voinut olla kuulematta.
Minä menen.
Laita toinen käsi tähän... ja toinen käsi vyötärölleni...
Pidän tästä jo nyt.
-Jack, et keskity. -Olet täysin väärässä.
Tekstitys: Sanna Autere