FRIZERIE
PRĂVĂLIA LUI YOST
POLIȚIA REGIONALĂ DIN NORD-VEST
De trei ani, am lăsat în urmă confortul traiului la oraș,
ca să devin profesoară în orășelul Hope Valley.
Cu fiecare iarnă petrecută aici,
sunt tot mai convinsă că nu există nimic mai frumos
decât Crăciunul în căminul meu.
A fost un an greu pentru mulți dintre noii vecini.
Celor stabiliți lângă râu le-a luat viitura casele.
Unii și-au pierdut soțul sau tatăl.
Dar, în spiritul generozității veritabile, orașul s-a mobilizat,
promițându-le celor mai puțin norocoși o sărbătoare plină de veselie.
E o listă lungă.
Eu conduc Comitetul Crăciunului în acest an.
E o comandă neobișnuit de mare.
E pentru familiile din colonie. Așa le arătăm grija noastră.
Ai mare dreptate!
Poți aduce totul până în Ajunul Crăciunului?
- Fără probleme! - Minunat! Revin cu comanda de alimente.
Ce-ar spune domnișoara LeVeaux, auzind că ai preluat conducerea comitetului?
Doamna Coulter e plecată cu soțul în luna de miere.
Cică se întorc azi.
Iar Rosemary va fi încântată că s-a oferit cineva să-i țină locul.
- Doar nu crezi una ca asta! - Este sezonul miracolelor.
DILIGENȚĂ
Domnișoară Thatcher! Unde să ducem bradul?
- Aici, în centrul orașului! - Pare locul perfect.
- Jack! - Elizabeth!
- Cum merg lucrările? - Bine.
Am terminat podul doamnei Sullivan și începem cabinetul dentistului.
Și casele vechi de pe drumul din nord?
Sunt șapte, va dura. Sincer, aș avea nevoie de mai multe ajutoare.
Iată familia Lawson!
Apartamentul de la parter, de la Dottie, ar fi perfect pentru ei.
Mersi!
Elizabeth...
Am promis că le voi găsi celor din colonie casă până la Crăciun.
- O să mă țin de cuvânt! - Crăciunul e într-o săptămână.
Nu-ți mai face griji!
Aș vrea să știu cum!
Nu știu cum o să organizăm banchetul din Ajunul Crăciunului.
Și proiectul de construcții e prea ambițios.
- Mi se pare fantastic. - Știi când revine domnul primar Gowen?
Faith urma să se intereseze în Union City, dar n-a dat de veste.
E vremea să ocupi oficial funcția de primar, Abigail!
Ești șefa consiliului local
și, după regulament, în lipsa primarului, îi preia rolul șeful consiliului.
Florence, nu iau măsuri oficiale până nu știm ce-i cu Henry.
Sincer, cu cafeneaua, banchetul și Cody, sunt teribil de ocupată!
Sper că domnișoara Thatcher știe ce face. E posibil să fie cam depășită de situație.
Se va descurca, dacă o ajutăm toate!
- Aș putea coace vreo două plăcinte. - Sau 25!
- Florence, o să fie amuzant! - Abigail!
- Scuzați-mă! - Desigur!
- Ai meniul banchetului? - Ți-l dau la ora 15:00.
Cât mai repede! Oare să servim curcan sau șuncă? Sau ambele?
- Începi să semeni cu Rose... - Doamne păzește!
Crăciun fericit!
DILIGENȚĂ ȘI TRANSPORT MARFĂ
Vorbești de lup...
Bine!
Iată-i pe fericiții proaspăt însurăței!
Bună!
A fost minunat în luna de miere. Nu voiam să mă întorc,
dar mi-am dat seama că trebuie să fie un Crăciun special pentru iepurașul meu.
- Da, la mine se referă. - Gândește-te!
E primul nostru Crăciun de când ne-am căsătorit.
Regret că vă dezamăgesc, dar nu am timp pentru Comitetul de Crăciun,
așa că va scăpa altcineva de acel brad amărât,
pe care-l pune dl Avery în fața tavernei.
TAVERNĂ
De fapt, eu mă ocup de comitet, iar bradul mi se pare foarte frumos.
Sigur, scumpo!
- Pot să mă joc cu Rip? - Sigur, Cody! E la închisoare.
Cody, mi-am amintit de ceva!
Ți-am adus ceva de la New York. E semnată de însuși Doc Crandall.
- Cel mai bun lansator din ligă! - Sigur că da!
Cum se spune, tinere?
- Mersi, domnule Coulter! - Cu plăcere!
- Vă duc bagajele până acasă? - Nu fi caraghios! Nu!
Casa lui Lee e prea mică pentru noi.
Da, îi construiesc lui Rosemary cea mai mare casă din oraș.
Unde vei sta între timp?
Vizavi... de mine.
Suntem vecine! Nu e minunat? Aruncă o privire înăuntru!
- Ajută-mă! - Bine!
- Ești gata? - Da.
Bine!
Ai grijă, e greu!
Ce cară Rosemary acolo? Plumb?
- Suvenire. - Statuia Libertății?
E incredibil că l-ați cărat pe întregul continent.
Rosemary a făcut cumpărături de Crăciun în fiecare zi.
- Bine că n-ați mai stat o săptămână! - Mie-mi spui?
- Nicăieri nu-i ca acasă! - Mă bucur că te-ai întors, Lee!
Și eu mă bucur. Spune-mi... Ai planuri de sărbători cu Elizabeth?
Da. Doar că ea încă nu știe.
Bine. Intrăm!
Ești pregătit?
Atenție, vă rog!
Ascultați!
Avem noroc că încă n-a nins la munte, dar orășenii știu că e tot mai frig,
așa că vă invită în casele lor până vă construim locuințele.
- Nu vrem să deranjăm. - Nu-i niciun deranj!
Asistenta Carter va face aranjamentele.
N-ar mai fi prea multe de zis.
Împachetați și hai să plecăm cât de curând!
Incredibil, chiar vom avea un cămin până de Crăciun!
- Dar e adevărat! - Aș vrea să ajut cu lucrările!
- Dar lucrez în două schimburi la mină. - Nu-i nimic, dle Lawson! Avem voluntari.
Oamenii fac donații bucuroși.
Maggie și Timmy sunt încântați. Nici nu dorm noaptea!
Și Ruby a noastră!
- Nancy, lasă-mă să te ajut! - Mă descurc!
Sigur? Pare grea.
Am zis că mă descurc!
Frank, avem nevoie de ajutor!
Cody, lasă mingea! Avem multă treabă azi.
Cum ar fi?
În primul rând, vom face decorațiuni de Crăciun pentru clasă.
Mama zice că în Ajun se va juca piesa „Nașterea Domnului”.
Așa este!
Ce e „Naterea Donului”?
„Nașterea”. E o piesă despre nașterea lui Iisus.
- Toți vom avea roluri? - Desigur. Și...
V-am comandat costume speciale din Hamilton.
Sunt cadourile mele pentru clasă.
Domnișoară Thatcher, vom da probe, cum a făcut domnișoara Rosemary?
- Eu vreau rolul Mariei! - Nu veți da probe.
Rolurile principale vor fi ale celor mai buni și mai grijulii elevi.
- Eu vreau să fiu un mag! - Atunci, sigur vei fi bun și grijuliu.
Pot șterge tabla după ore.
E un început bun, dar nu la asta mă gândeam eu.
- Atunci, la ce vă gândeați? - Va trebui să vă prindeți singuri.
După piesă, se vor împărți cadouri și surprize speciale.
- Da, Ruby! - Și pentru elevii noi?
Mai ales pentru ei!
- Eu aș vrea un trenuleț. - Eu, o căsuță de păpuși.
Și tu, Maggie? Ți-ai dori ceva special?
Aveam o păpușă Biddy Betsy, dar am pierdut-o.
Mi-e tare dor de ea!
Poate o desenezi și pui desenul sub pom.
- Nu prea știu să desenez. - Te ajut eu!
Ești foarte amabilă, Emily!
Bine, să ne ocupăm de decorațiuni!
Harper, tu nu ai spus ce-ți dorești de Crăciun!
Vreau ca mama să fie iar fericită. Îi e tare dor de tata.
Te are pe tine. E cel mai important lucru din lume.
Vino!
- Te ajut cu bagajele? - Mă descurc, mulțumesc!
Îmi spui ce ai pățit?
Toți sunt fericiți. Mi-e greu să fiu singură de Crăciun.
- Te cred. - Toți ați fost generoși.
- Nu se cuvine să-mi plâng de milă. - Nu-i așa! Ți-ai pierdut soțul.
Vino mâine la biserică! Am putea vorbi.
- Nu vreau să te deranjez! - Ți-aș spune de-ar fi așa.
Ne vedem mâine?
Bine.
E bine așa?
- Cum merge? - Scândurile podelei sunt putrezite.
Ne mai trebuie cherestea.
- Și apartamentul soților Lawson? - Mă ocup mâine de el.
- O să încerc să fac rost de lemn. - Mersi, Jesse!
- Bill, vreau să te rog ceva. - Ce anume?
- Poți să-mi ții locul vreo oră? - Ai vreo misiune?
I-am promis cuiva că alegem un brad împreună.
Du-te! Consideră-l un cadou timpuriu, de Crăciun.
De fapt, singurul tău cadou de la mine.
Ieri, când patrulam, am văzut un brad perfect de Crăciun.
- Parcă urma să-l alegem împreună. - Așa vom face!
Dar am vrut să merg în recunoaștere, să câștigăm timp.
Deci?
Cum ți se pare?
Este...
mititel.
E perfect pentru casa ta.
Sau ar sta bine în închisoare.
Nu-ți place!
- Ai auzit? - Parcă ar fi zurgălăi.
Privește acolo! Hai aici, băiete!
Vino!
- Unde s-a dus? - Nu știu, dar ne-a găsit un brad perfect.
E o frumusețe, da!
Sam Bailey, la dispoziția dv.
NEGUSTOR DE MĂRUNȚIȘURI
Sergent Jack Thornton!
- Ea e Elizabeth Thatcher. - Bună!
- E căruța dumitale? - Da. Așa îmi câștig existența.
Mă mândresc că am exact ce le trebuie mușteriilor.
- Cât vei sta aici, domnule Bailey? - Nu-ți face griji pentru mine!
Sunt doar în trecere, spre Union City.
- Te ajut să tai bradul? - Mă descurc, mulțumesc!
Bine, te las, atunci!
Scumpo, am ajuns acasă!
Sau în atelierul lui Moș Crăciun.
Cum ți se pare?
Măiculiță! Este...
Bună!
Mi-am zis să încep să decorez pentru sărbători.
Să începi?
- Încă n-ai terminat? - Nu știu. Brazii sunt cam golași.
Știi că majoritatea oamenilor au doar câte un brad.
- Noi nu suntem „majoritatea”. - Dar doi brazi? Serios?
Nu, prostuțule! Mai este unul sus.
Desigur... Dar acum nu prea mai e loc de mobilă.
E loc pentru toate și toate-s la locul lor!
- Nu e nevoie să te obosești atât! - Nu mă obosesc deloc!
Din fericire, am timp, dacă Elizabeth se ocupă de comitet.
- Nu știam ce povară poate fi. - Credeam că-ți place să fii șefă.
Înainte să mă mărit.
E slujba perfectă pentru o fată bătrână, care n-are un soț de îngrijit.
Era să uit! Trebuie să fac ordine în dulapul tău.
- Nu! Nu-i nevoie! - Dar vreau!
Cadoul tău e în acel dulap și... Nu! Vreau să fie o surpriză!
- Ce este? - Dacă ți-aș spune, aș strica surpriza.
Rămâi cu mine! O să-ți placă mult, promit!
Cred că ești extenuat! N-a fost ușor să ridici tabăra.
- Măcar toți s-au instalat până la apus. - Vrei desert?
Ador deserturile tale, dar mă culc devreme.
În zori, sunt iar pe șantier. Va fi o zi grea.
O să mai ai putere să ajuți la împodobirea bradului, mâine?
Poți fi sigură!
Sper că nu te deranjează! Am adus ornamente.
Nu! Îmi plac mult.
- Mai ales acesta! - Era preferatul meu când eram mic.
Se pare că l-a ronțăit Rip.
Îl repar eu! Polițiștii se pricep la multe.
Știu să joace rolul lui Moș Crăciun?
De ce întrebi?
Am nevoie de cineva care să împartă cadouri după piesă.
Dar... n-aș vrea să văduvesc pe altcineva de onoarea asta.
Te rog! Îmi doresc să fie...
Cel mai frumos Crăciun pentru oraș și pentru familiile nou-venite.
Eu vreau să fie cel mai frumos pentru tine.
- Te-ai gândit la ceva anume? - De fapt...
Voiam să te întreb ceva. Și acesta ar fi momentul potrivit.
Chiar acum?
Nu prea poate aștepta.
Îmi faci onoarea...
marea onoare...
de a mă însoți la Balul de Crăciun al Poliției?
- Balul de Crăciun al Poliției? - Nu stăm mult!
După-amiaza și seara. Se ține la Buxton. Voi tocmi o trăsură să ne ducă.
- Dar mă ocup de cină și de piesă... - Promit că te vei întoarce la timp!
Jack...
Desigur!
Mi-ar plăcea să vin!
- Mi-ai văzut mingea de baseball? - Am văzut-o sub canapea.
Dar nu te juca în clasă cu ea!
- Astea-s fursecuri? - Da, dar sunt pentru Ajunul Crăciunului.
Dacă aș duce fursecuri la școală, aș fi considerat bun și grijuliu?
Da, dacă urmărești doar să le faci o bucurie prietenilor.
Nu și dacă vreau un rol bun în piesa de Crăciun?
Mă tem că nu.
- Dacă vreau ambele lucruri? - E un început.
La revedere, Cody!
A venit diligența din zori.
- S-a întâmplat ceva? - S-a întors!
- Ai grijă! Nu vreau să cazi. - Nu cad decât împins.
Hai acasă!
- Menajează-te! - Nu-ți răci gura de pomană! Mi-e bine.
Ce surpriză!
Dl primar Gowen a refuzat să mai stea internat.
O să fie bine?
Da. Acum are nevoie doar de multă odihnă.
- Dar poate reveni la serviciu? - Abigail! Henry Gowen e cercetat.
Nu poate ocupa funcția de primar până nu se disculpă.
- Opal, ce căsuță frumoasă! - E pentru Brownie.
A mea e pentru Biddy Betsy, dar nu-i stă acoperișul.
- Îți mai trebuie glazură, să-l lipești! - Îi dau eu!
Mersi, Cody!
- Dră Thatcher, Harper de ce nu e aici? - Nu știu.
- Timmy, Harper a venit cu tine în zori? - Mama lui mi-a zis să nu-l aștept.
Bună, dragi copii!
Ce de minunății pregătiți pentru Crăciun!
Domnișoara Thatcher a zis că a pregătit o piesă, cadouri și un ospăț.
Va fi foarte ocupată cu toate acestea și cu Balul de Crăciun al Poliției.
- Mergeți la bal? - Cu sergentul Thornton?
Ce romantic!
Lăsați asta! Să ne vedem de proiecte!
- Cum ai aflat că merg la bal? - Dragă Elizabeth!
Pereții sunt subțiri ca hârtia și vocea ta îi străpunge ca un cuțit.
Dar lasă asta! Am o misiune de salvare.
- Care anume? - Balul nu e un eveniment de rând.
E cel mai important din sezon.
Ești norocoasă! Am o rochie absolut superbă!
Am cumpărat-o în luna de miere și ți-o împrumut.
Mersi, dar cred că găsesc cu ce să mă îmbrac.
De acum doi ani?
Se pare că n-am mai cumpărat de mult o rochie.
- Lasă-mă să fiu zâna cea bună! - Dacă nu mă preschimbi în dovleac!
Vei fi o Cenușăreasă superbă! Acum trebuie să plec.
- Am de săpat. - De săpat?
Lee mi-a cumpărat un cadou în luna de miere. Nu-l găsesc nicăieri!
Îl pot căuta doar când e plecat.
Dar nu strici surpriza?
Surpriza e mai plăcută când afli dinainte ce este.
Poftim!
- Pentru ce sunt astea? - Plecăm din oraș.
Plecați din senin?
- Așa e viața! - Nu mi-ai spus nimic.
Ce era de zis?
Nu ne mai ține nimic aici, dacă tatăl lui Harper nu mai e.
Mai gândește-te! Rămâi până după Crăciun!
Cum să sărbătorim fără Virgil?
Pune-o în căruță, Harper!
- Nu trebuia să fi murit! Era un om bun. - Știu că era.
Nu știi nimic! N-am nevoie de tine, nici de biserică! Nu-mi trebuie nimic!
Ba da! Și noi avem nevoie de tine. Lasă-mă să te ajut!
Vrei să mă ajuți?
Atunci, cere-i lui Dumnezeu să-mi redea soțul!
Trebuie să plecăm!
Nancy, gândește-te la ceea ce faci!
Dă-ne pace!
- Bună, Henry! Mă bucur să te văd! - Abigail!
Cu ce te pot ajuta?
Am auzit de accident. Voiam să văd cum te simți.
- Ți-am adus niște brioșe. - Ești amabilă! Mulțumesc!
Ce face Nora? Se întoarce să aibă grijă de tine?
Nu-ți bate capul cu asta! Mi-e bine, mulțumesc!
Atunci, trebuie să vorbim despre treburile orașului!
- Avem facturi de plătit. - Lasă-le aici! Mâine mă întorc la birou.
Henry... Nu poți fi în continuare primar. Cel puțin, deocamdată.
- Cine zice asta? - Regulamentul orașului!
Ești încă în cercetări.
Nu poți avea funcție publică până nu vei fi exonerat.
Îmi pare rău!
Serios? Am impresia că ai căpătat ce-ți doreai.
Am o afacere și un copil de crescut. Nu vreau postul tău!
Dar îl ai.
Dacă mă lămurești cu facturile astea...
Ești o femeie deșteaptă! Te prinzi singură!
- Nu am experiența ta, Henry. - Așa e!
- Credeam că putem colabora. - Te-ai înșelat!
- Îngreunezi inutil lucrurile. - La revedere, doamnă Stanton!
- De ce joci tu rolul Mariei? - Am ajutat-o pe Opal la scriere.
- Eu am împărțit prânzul cu Ruby. - S-a întâmplat ceva?
Nu!
Bine! Nu putem fi pătrunși de spiritul Crăciunului, dacă ne certăm.
Nu!
Când eram mic, se juca piesa „Nașterea Domnului” și voiam rolul lui Iosif,
dar învățătoarea a ales pe altcineva.
- Ce rol ai căpătat? - Al treilea păstor.
- Nu știam să mă pun bine cu învățătoarea. - Dar acum știi!
Ce-i, Frank?
Nancy Tucker și băiatul ei au plecat din oraș în zori.
- Nu... De ce? - Prea multe amintiri!
Harper mi-a zis ceva ieri.
- Trebuia să fi vorbit cu ea! - Am încercat s-o opresc, dar degeaba!
Nu vreau să-i știu singuri, pe drumuri, de Crăciun!
O să-l ajut pe Lee cu casele de pe drumul din nord.
Mă simt groaznic!
Harper e un băiat minunat! Îi mergea bine aici.
- Ce putem face? - Ne-am putea ruga pentru un miracol.
Priviți!
- Crăciun fericit, fetițe și băieței! - O fi Moș Crăciun?
Haide!
- Se pare că te place. - Aș vrea un câine. Cum se numește?
- Dasher. - E numele renului!
Știam eu că e Moșul!
Ai primit scrisoarea despre Biddy Betsy?
Sunt doar un negustor bătrân, nu Moș Crăciun!
Dar sigur Moșul a primit scrisoarea ta.
Și știi ceva? Știe și că ai fost o fetiță cuminte.
Copii, mergeți acasă! Vă așteaptă părinții. Fuguța!
FARMACIE
Pa!
Domnule Bailey, parcă mergeai către Union City.
Da, dar mi-am zis să mai zăbovesc puțin aici.
Orașul s-a mărit de ultima oară când l-am văzut.
- Când anume? - Atâta timp a trecut, că am uitat!
Dar îmi amintesc că oamenii din partea locului erau prietenoși.
Încă sunt, dacă respecți regulile.
Stai liniștit, băiete! Nu vând rachiu de contrabandă.
Nici leacuri care-s, de fapt, rachiu. Nu tulbur liniștea și pe nimeni.
Dacă nu cumva asta își doresc oamenii.
- Văd că înțelegi cum merge treaba. - Așa se zice!
Bravo, băiete!
Rămâi până la Crăciun?
Depinde de ce au nevoie oamenii de pe aici.
Cum am mai zis, eu îi ajut să găsească ceea ce caută.
- Ca un brad perfect? - Cam așa ceva!
Niciodată n-am mai fost așa de ocupată!
Dacă te temi să devii primăriță e de înțeles, e o mare răspundere.
Nu crezi că m-aș descurca?
- N-am zis asta! - Atunci, ce vrei să spui?
Spun doar că e un post important pentru...
- Pentru ce? - Pentru...
Pentru o femeie de afaceri ocupată și o mamă, ca tine.
E o răspundere mare.
Înțeleg! Dar tu ești partenerul meu.
Cred că te descurci cu cafeneaua cât eu mă ocup de primărie.
Dacă nu cumva e o răspundere prea mare pentru tine.
Adu șorțul!
Cauți ceva special?
- Ai vreo podoabă de păr? - Mă tem că n-am nimic așa de luxos.
Nici domnul Yost. Și Balul Polițiștilor e în trei zile.
Ai să fii cea mai frumoasă de la bal, chiar fără podoabe.
La prăvălie nu mai au de niciunele săptămâna asta.
Poate te ajut eu!
Ai cumva piper? Fac o plăcintă cu carne.
- De fapt, îți trebuie boia. - Da!
Boia! E prima oară când gătesc. Nu mă prea pricep.
Nici eu nu mă pricepeam. E nevoie de exercițiu.
Boia... Să vedem!
Nu! Nu mai am! Dar poate că ai tu în cămară.
Chiar am! De fapt, voiam să fac o plăcintă cu carne diseară.
Vino pe la mine, s-o facem împreună!
- Mi-ar plăcea! - Bine. Pe curând!
Minunat!
Mă bucur să văd că oamenii se înțeleg bine de sărbători,
sunt grijulii și plini de generozitate.
Ăsta e adevăratul spirit al Crăciunului! Nu-i așa?
Gând la gând cu bucurie!
- Noroc că nu mai ai boia! - Da, mare noroc!
BOIA
- Sper să nu necesite multe reparații! - Casa e goală de doar șase luni.
Cât de rău să arate?
Mi-o amintesc altfel.
Nu e așa de rău! O renovăm cât ai bate din palme!
Înlocuim geamul, tencuim pereții, astupăm gaura!
Era gaura de la hornul legat...
de cuptor, care nu mai există.
Familia Lawson nu poate locui aici, fără cuptor.
Le facem rost de unul până de Crăciun?
La cum o știu eu pe Elizabeth, va rezolva cumva!
Să trecem la treabă!
Da!
- Îmi spui și mie ce faci? - Iertare!
Am doborât gunoiul, dar pun totul la loc.
Nu chiar totul!
Am păstrat resturi pentru Dasher. Iată-l!
- Câinele mănâncă biscuiți? - Are gusturi rafinate.
Te cunosc?
Tot ce se poate!
Și tu îmi pari cunoscut. Cumva, joci golf?
Nu! Nu cumva te-am arestat o dată?
Dougall Flats, furturi mărunte?
Din când în când, am ajuns pe mâna legii,
dar acele vremuri au apus.
Sunt negustor, nu hoț.
Sigur nu scoți mare profit din negustorie.
Îi ajut pe oameni să găsească ce le trebuie.
Nu prea pot trăi din vocația asta, dar nu mă deranjează.
Pe dumneata, dar...
Cred că Dasher poftește la ceva mai bun decât un fursec rânced.
Așteaptă să încălzesc niște resturi de tocană!
- Ești mai bun decât Moș Nicolae! - E prea mult spus!
Nu-i nimic rău în a dărui puțină fericire!
Dasher!
Bună, scumpo!
Ia te uită!
Nu e uluitor?
- N-ai folosit lumânări? - Lee, nu mai sunt la modă.
- Acesta este Crăciunul secolului XX. - Dacă spui tu...
Fă-te comod până termin de pregătit cina!
Bine!
- Poftim ziarul! - Mulțumesc.
Noroc că am timp să am grijă de soțul meu, așa cum merită!
Nu vreau să mă înțelegi greșit, dar poate că mă cocoloșești cam mult.
- Vreau doar să fii fericit. - Sunt mereu fericit alături de tine.
Mă întorc la cuptor! Am preparat tot ce-ți place ție.
Plăcintă cu carne și cartofi, budincă Yorkshire, colțunași și sos.
- Într-o singură seară? - Dragostea unui bărbat trece prin stomac!
Și n-are arsuri?
N-am zis nimic!
Nu mai mâncasem plăcintă cu carne până să vin aici.
Acum e preferata mea.
- Data viitoare, facem spaghete! - Sună haios!
Te întorci la Hamilton de Crăciun?
Nu!
Voiam să-mi petrec sărbătorile cu logodnicul meu, dar...
- Nu era omul potrivit. - Știu!
Sincer, mă temeam că voi fi singură de sărbători.
Nu vom lăsa să se întâmple asta!
Dacă ai timp, ne poți ajuta cu Comitetul Crăciunului.
Bine!
Nu te mai rețin! Pregătește-te de Balul Poliției!
- Deci ai auzit de el? - La fel ca restul lumii.
- Tu și Jack veți fi o pereche minunată! - Mulțumesc!
Dacă vezi vreun polițist burlac chipeș, mi-l faci cadou?
Cu fundă roșie!
- Îți scrii predica de Crăciun? - Îmi pare rău!
- Nu știu cum a zburat timpul. - Nu-i nimic!
Am împodobit bradul cu Cody. Auzind că ești aici, am adus desertul.
Drăguț din partea ta!
- Cum merge treaba? - Patru schițe, niciuna bună.
- Încă îți cauți inspirația? - Cam așa ceva!
Privește oamenii fericiți din oraș! Asta te va ajuta.
Nu toți zâmbesc.
Ești trist pentru Nancy, dar ai făcut tot ce puteai.
- Și n-a fost suficient. - Te judeci prea aspru!
I-am întrebat pe cei din colonie unde se putea duce, dar nu știau.
- Nu poți ajuta pe oricine! - Nancy nu e oricine, Abigail!
I-am văzut soțul murind și n-am putut face nimic.
Tata spunea că toți suntem soldați.
Uneori, învingem.
Alteori, pierdem.
Important e să luptăm pentru bine.
Dacă nu mă crezi...
întreabă-L pe Cel de Sus!
Mulțumesc!
Domnul de la masa de la ușă îl cheamă pe bucătar.
- Ce vrea? - Nu-i plac ouăle.
Cuiva nu-i plac ouăle mele?
- Ești bucătarul? - Da!
Și mă enervez când clienții fac mofturi!
Repet! Cumva, nu-ți plac ouăle mele?
- Ba îmi plac! - Bine.
Să-i lași domnișoarei un bacșiș generos!
- Cum e micul dejun, domnule sergent? - Nu mă plâng!
- Jack, ce bine că te-am găsit! - Totul e în regulă?
De fapt, nu!
I-am luat lui Rosemary o bijuterie la o licitație, la Sotheby.
Uite! A costat multicel. Când s-o iau, în zori, dispăruse!
Sigur n-a plecat pe picioare?
Râzi cât vrei, dar e la modă la New York. Lady Astor are una la fel.
Era într-o cutiuță, pe fundul cufărului meu.
- Crezi c-a fost furată? - Probabil! Ieri era acolo.
- Domnule Coulter, te servesc cu ceva? - Nu! Sunt sătul.
Rosemary mă îndoapă ca pe un curcan.
- Dar îmi place șorțul. - Mersi! E de la Sam.
Sam? Negustorul de mărunțișuri? Știe cineva ceva despre el?
Am întrebat la centru. Nimeni n-a auzit de Sam Bailey.
- Ciudat! Mi-a zis c-a făcut pușcărie. - N-au găsit informații.
- Interesant! - Domnilor! Ce noroc să vă întâlnesc!
- Cu ce te putem ajuta, dră Thatcher? - Vin cu o misiune oficială.
Adică?
Niciun bărbat nu s-a oferit să joace rolul lui Moș Crăciun.
Descurcați-vă cumva și găsiți un voluntar!
Da, doamnă!
Elizabeth! Cum tu te ocupi de Crăciun,
Rosemary are mult timp liber, ceea ce nu e neapărat un lucru bun.
- Mă întrebam dacă ai putea... - Să-i dau ceva de făcut?
M-ai salva de indigestie.
- S-a făcut! - Mersi! Rămân dator!
- Cum merge treaba? - Tu să-mi spui!
Sper că Bill n-a împușcat vreun client!
- Nu cred! - Bine.
Trebuie aprobat noul buget. Nu mai ajung prea curând la cuptor.
Crăciunul e peste trei zile. Sigur te descurci cu banchetul?
Bill va găti, iar eu voi coordona. Dar aș vrea să am mai mult timp de Cody.
- Știu că-și dorește un câine. - Primește șapcă de baseball.
Am rămas șomeră, exact de Crăciun.
- Henry te-a concediat? - Da!
N-o lasă pe asistenta Carter să se apropie de el.
Parcă se rupe de lume. N-am reușit să mă înțeleg cu el.
- Aș vrea un ceai! - Abigail, vorbește tu cu el!
Pot încerca, dar, data trecută, era să mă sfâșie.
- Pe tine te ascultă cel mai mult. - Ei bine...
Sunt șomeră, dar e și o parte bună.
Rosemary a adus rochia pe care ți-o împrumută pentru Balul Poliției.
- Am timp să o ajustez. - Să o ajustezi?
A zis că trebuie lărgită talia și strâmtată în...
alte locuri.
Poftim? În alte locuri?
Da...
Pot să-i dau o gustare?
Cred că e de acord.
- Probabil, abia aștepți Crăciunul! - Cred că da.
- S-a întâmplat ceva? - Piesa „Nașterea Domnului”.
Și eu, și prietena mea, Anna, vrem rolul Mariei.
- Și crezi că-l meriți mai mult. - Așa și este!
Cum este Crăciunul, poate-i cedezi rolul prietenei tale.
Cum este Crăciunul, poate că mi-l cedează ea mie.
E mai bine să dăruiești decât să primești!
De ce mi-ai cerut voie să-l hrănești pe Dasher?
- Câinilor le plac gustările. - Vezi?
Nu contează bucuria de a primi, ci cea de a dărui ceva.
- Învățătoarea mea a spus același lucru. - E o doamnă deșteaptă.
S-o caut pe Anna!
- Te-ai trezit devreme, pastore! - Am treabă.
- Ai terminat predica? - Pui cam multe întrebări.
Parcă ai pierdut spiritul Crăciunului! Am exact ce-ți trebuie! E aici!
Elixirul miraculos al doctorului Orthon!
- Nu caut răspunsuri pe fundul sticlei. - Presupun că ai făcut-o cândva.
E o poveste veche.
- Apoi, Cerul ți-a dat răspunsuri? - Cam așa ceva!
- Măcar până de curând. - Ce s-a schimbat?
N-am putut ajuta o prietenă. Și-a luat fiul și a plecat.
Până acum, ai avut viață ușoară. Ai dat de oameni cu frică de Dumnezeu.
Poate că provocarea care ți s-a oferit e un semn că ești pregătit pentru mai mult.
Sau poate că nu sunt.
Cu el o să am de furcă!
Dacă primesc păpușa Biddy Betsy, poate lua ceaiul cu Brownie.
- Brownie s-ar bucura! - Pot vizita casa lui Ruby.
Maggie, dacă tu și Opal vreți să veniți la cafenea cu păpușile,
puteți bea un ceai adevărat.
Pe bune?
O întreb pe domnișoara Abigail, dar sigur va fi de acord!
Domnișoară Thatcher...
- Eu și Anna vrem să vorbim cu dv. - Despre ce?
Ne gândeam la piesă. Ruby ar trebui să capete rolul Mariei.
- Serios? - E nouă. Ar însemna mult pentru ea.
Dar amândouă vă doreați rolul.
Da, dar prietenia e mai importantă decât toate certurile.
Emily! Ai pățit ceva?
Era ornamentul lui Harper.
- Ți-e dor de el. Nu-i așa? - Da.
Când îmi fac griji pentru cineva, mă rog pentru el.
- O să mă rog înainte de culcare! - Și eu!
- Însurățelule, cum e viața de soț? - Cum îmi imaginam!
Am interogat destui oameni încât să recunosc un răspuns evaziv.
Prima regulă în căsnicie! Nu te lăsa prost înțeles de Rosemary!
- Domnilor! Cum rezolvăm? - La darts.
Cine pierde face pe Moșul!
- Cine începe? - Mă simt norocos.
Știm deja cine va fi Moș Crăciun!
Cum a spus odinioară un înțelept:
„Nu-i nimic rău în a dărui puțină fericire.”
Împodobiți casele cu ramuri de ilice
E vremea să vă bucurați
Să ne punem straiele de sărbătoare
Să cântăm străvechiul colind de Crăciun
Mai sunt doar trei zile până la Crăciun, și-s atâtea de făcut!
Totul se va rezolva până plecăm!
N-am fost de ani buni la un bal de Crăciun.
E prima oară când merg la Balul Poliției.
Să-ți spun drept, am emoții!
- De ce? - Se va dansa.
Și?
Mă pricep la dansuri cu doi pași, dar nu știu să valsez.
- Valsul e simplu. - Mi-ai putea arăta cum se face?
- Aici, acum? - Da. De ce nu?
Nu avem muzică.
V-am auzit fără să vreau.
Vă las să vă descurcați!
Pui o mână aici...
Cealaltă stă pe talie!
Îmi place deja!
Jack, nu ești atent!
În privința asta, te înșeli!
Subtitrarea: Irina Para