Jeg hørte at det blir mye jobb med leiligheten.
Kurt betaler deg tilbake når vi er på plass.
Mrs. Lawson, dere trenger bare å være gode naboer.
Uansett liker vi ikke veldedighet.
-Det kan vi snakke om senere. -Får jeg spørre om noe?
-Hva er det for et nytt smykke? -Er det ikke forlokkende?
Det er jo en måte å si det på.
Unnskyld meg.
Det er utrolig... at du kjøpte deg det selv.
Jeg trengte noe spesielt til julaften.
Beklager forstyrrelsen, mine damer, men jeg må snakke med Mrs. Blakeley.
-Selvsagt. -Takk.
-Det var et interessant smykke. -Takk, konstabel.
Er det nytt?
Jeg kjøpte det var den herlige Mr. Bailey. Han sa at det var unikt.
Det er det nok.
Synd at det bare finnes ett. Det hadde passet til kjolen
Elizabeth skal bruke på mountieballet.
-Jeg kan ikke... -Jeg vet at slike ting er uvurderlige,
men jeg kan betale det dobbelte av det du ga.
Det hadde betydd mye for meg. Så kan du kjøpe noe enda finere.
Vel... det var et øyenstikkeranheng. Et virkelig slående smykke.
Men det koster $10.
Vet du hva, Mrs. Blakeley? Du fortjener en slående jul.
Hvis du insisterer.
Kan Dasher noen triks?
De fleste hunder liker apport.
Ikke med denne ballen.
Hei, Cody.
-Skal ikke du på skolen? -Jeg skal vel det.
Hva kan jeg gjøre for deg?
Jeg snakket akkurat med Mrs. Blakeley, og hun sa
at du solgte henne dette unike smykket.
-Ja. Det er vanskelig å glemme. -Kan du si hvor du fikk tak i det?
Jeg kjøper og selger så mye.
-Det er vanskelig å huske alt. -Virkelig?
For dette er tyvegods.
Det var leit å høre.
Kanskje dommeren kan friske opp hukommelsen.
Men han kommer ikke før etter jul.
-Jeg husker fortsatt ikke. -Det var synd.
For du vet at jeg må arrestere deg.
Du får gjøre det du må.
Kan jeg få deres oppmerksomhet?
Alle sammen.
Det er på tide å fordele roller til julespillet.
Flere av dere har vist svært god juleånd,
og jeg er veldig stolt av dere.
Ok.
Ruby, du skal spille Maria.
Hattie og Anna...
i år skal vi ha to engler,
for dere har vært engler.
Cody, du skal spille en av de tre vise menn.
Robert og Timmy, dere skal også være vismenn.
Får vi ri på kameler?
De var dessverre tomme for kameler i Buxton.
Men de nye kostymene skal komme i morgen tidlig.
Emily, kan du lese resten av rollelisten?
Takk.
Opal, du skal være trommepiken.
Hvis dette handler om ballkjolen,
-driver jeg faktisk på med noe. -Ikke i det hele tatt.
Dottie gjør seg ferdig i dette øyeblikk.
Nei, jeg er her fordi Lee sa at du hadde behov for hjelpe
med julefeiringen.
Det var ikke noe nødstilfelle.
Du vil jo ikke innrømme at du har tatt deg vann over hodet,
og du vil jo ikke slite deg ut før ballet.
Du vil absolutt ikke ha fler av de stygge bekymringsrynkene.
Jeg har ikke bekymringsrynker.
Selvsagt ikke.
Heldigvis har jeg satt opp flere dusin julespill,
og jeg er klar til å hoppe i det.
Jeg trenger faktisk hjelp til å henge opp popcorn til juletreet.
Henge opp popcorn?
Hopp i det.
Henry.
Jeg sa at jeg ikke ville snakke om byen.
Det er ikke derfor jeg er her.
Hvorfor fikk Dottie sparken?
Fordi jeg ikke lenger trengte
-hennes tjenester. -Hun prøvde å ta seg av deg
-til du kom deg igjen. -Hvorfor er du her?
Fordi du bryr deg om meg?
Er det så vanskelig å tro?
Det kan ha betydd noe for meg for en stund siden.
For en stund siden?
Jeg brydde meg faktisk om hva som skjedde med deg
etter at mannen din døde. Det var en av grunnene
til at jeg investerte.
Det var forretninger.
-Du prøvde bare å tjene penger. -Tro hva du vil.
Jeg vet at du er opprørt over mye...
Dette er det du vet.
Du vet at jeg ikke vil ha din hjelp.
Du er her fordi du vil ha god samvittighet for å ha prøvd.
Du er her fordi du vil kunne sove om natten
i viten om
-at du vet at du prøvde. -Det sier du bare
fordi du tror at jeg tok jobben din.
Hvorfor kan vi ikke bare slutte å spille?
Hvorfor kan du ikke bare tilstå
at du liker å føle deg moralsk overlegen oss andre?
Du er her for deg.
Ikke for meg.
For deg.
Hvis du virkelig tror det, er det ikke mer å si.
Det tror jeg virkelig, så da er vi vel ferdige.
Vi er ferdige.
Jeg kunne gjerne tatt litt mer kaffe.
Virkelig?
De fleste liker ikke kaffen min.
De fleste glemmer å være takknemlige.
Det er sant.
Har du familie, Sam?
Verden er min familie.
Er verden din familie?
Du er vanskelig å lese.
Det jeg gjør er den jeg er.
Er det en spesiell anledning?
-Mountienes juleball. -Du skal sikkert gå med
den søte lærerinnen.
Jepp. Jeg skal leie en vogn og kjøre stil.
-Jeg har planlagt alt. -Du virker som typen
-som alltid har planlagt alt. -Jeg gjør vel det.
-Det er rart med planer. -Hvordan da?
De blir ikke alltid som forventet.
Ta meg, for eksempel.
Jeg hadde ikke planlagt å overnatte i kasjotten.
Nei, du hadde vel ikke det.
For noen timer siden var jeg sulten og kald.
Nå har jeg tak over hodet og et varmt måltid.
Noen ganger er det man ikke vil ha
akkurat det man trenger.
Det er historien om mitt liv.
Hvordan da?
Vel, det var en gang...
da jeg, som de fleste, ville bli rik og mektig.
Viktig.
Jeg fikk aldri blitt det.
Så jeg måtte skape meg et annet liv.
Jeg måtte finne ut av... hva jeg egentlig ville.
Vel...
Alle må vel finne ut av det før eller senere.
Jepp.
Og når livet ikke går den veien du vil...
er det lurt å stoppe og tenke seg om.
Du er en god sanger, Mr. Avery.
-Og en god barnevakt. -Takk, begge to.
Gå og legg deg, unge mann. Det er sent. God natt.
Natta.
Det er som regel lurt å spise middag før midnatt.
Med bybudsjettet, komitéene, høringene
og alle fakturaene, må jeg ha glemt tiden.
Hvordan gikk det hos Henry i dag?
-Eller bør jeg ikke spørre? -Vel...
la oss si at det ikke var hyggelig.
Abigail...
glem Gowen.
Du prøver for hardt.
Du har helt rett.
Og det er så mye å gjøre.
Jeg ante ikke hvor mye jobb det var å drive en by.
Det er poenget mitt.
Gowen burde ha takket deg for å ha overtatt hans plikter.
Og jeg burde takke deg for å ha passet Cody.
Og for suppen. Den er nesten like god som min.
Jeg skal ikke si noe.
Jack.
Rosemary. Du er tidlig oppe.
Jeg fikk ikke sove etter jeg hørte hva som skjedde.
Hvordan kunne du arrestere den søte gamle mannen?
Mr. Bailey?
Jeg gjør bare jobben min.
Du har gjort en grov feil.
Hvordan da?
Han stjal ikke den...
fæle nålen.
Hvordan vet du hva han stjal, Rosemary?
Det er rart med det der.
Mor meg.
Vel...
jeg ryddet i Lees ting
da jeg tilfeldigvis fant en liten eske.
Som du tilfeldigvis pakket opp og åpnet?
Detaljene er ikke viktige. Det viktige er...
Har du sett...?
Den greia?
Ja.
Da vet du at jeg aldri kunne ha gått med den.
Så du solgte den til Sam?
Jeg ville ikke såre Lee. Hvis han trodde at han hadde mistet den...
ville han bare velge noe annet.
Noe mindre... skremmende.
Jeg vet at han mener det godt.
Å, Jack.
Jeg visste ikke hva jeg skulle gjøre.
Jeg skal fortelle deg akkurat hva du skal gjøre.
Mannen din kjøpte en spesiell gave til deg
til deres første jul sammen.
Så... du skal legge den tilbake der du fant den,
og når han gir deg den på første juledag...
skal du være overrasket og glad.
Overrasket og glad?
Du er en talentfull skuespillerinne.
Det blir mitt livs forestilling.
Lover du å ikke si et ord om det som skjedde?
Mine lepper er forseglet.
Du burde ha sagt at Rosemary Coulter solgte deg nålen.
-Det hadde ikke vært riktig. -Fordi?
Slik jeg ser det...
Jeg ga den unge damen en mulighet til å lære seg noe.
Om å fortelle sannheten.
Akkurat det hun trengte i julen.
Så det fungerte slik det skulle.
Kom igjen, Dasher.
Pastor. Akkurat den jeg ville treffe. Jeg har noe til deg.
-Du har ingenting jeg trenger. -Ikke vær så sikker på det.
Hva sier du? En Guds manns trenger alltid en bibel.
-Og jeg selger den billig. -Det går bra. Jeg har nok i kirken.
Den er ganske gammel. Jeg fikk den fra Granville fengsel.
De ga bort gamle bøker.
Vent litt.
Får jeg ta en kikk på den?
GRANVILLE FENGSELSBIBLIOTEK
Jeg sonet i Granville.
Mange sonet i Granville.
Jeg beholdt den på grunn av det som sto baki den.
Frans av Assisis bønn Herre, gjør meg til redskap for din fred
Frans av Assisis bønn.
"Herre, gjør meg til redskap for din fred.
La meg bringe kjærlighet der hatet rår. La meg bringe tro der tvilen rår.
Og sannhet der villfarelse rår."
En av mine favoritter.
Meg også.
Det var derfor jeg skrev det der.
Det var min bibel.
Er det sant?
Du må ha endret mange liv med denne boken.
Og jeg har en følelse... av at du vil endre mange flere.
Som vennen du fortalte meg om. Hun med gutten.
Hun dro uten å fortelle noen hvor hun skulle. Umulig å finne.
De tre vismenn fant Betlehem ved å følge en stjerne.
-De fikk jo mye hjelp. -Det har du også, min venn.
Hvor mye skal du ha for den?
Ta den. Slik jeg ser det,
gir jeg den tilbake til sin rette eier.
God morgen, Miss Yost.
Katie.
Katie... da... Nancy Tucker kjøpte forsyninger av deg,
sa hun hvor hun skulle?
Jeg tror ikke det.
Vent litt. Hun sa at hun trengte nok rasjoner til å komme til Albert Falls.
Albert Falls.
Takk.
Pastoren fant visst sin stjerne likevel.
-Ganske bra. Gir du meg hammeren? -Ja.
-Takk. -Ja.
Pass opp!
Godsvogna er forsinket.
Den dumme vogna er alltid forsinket.
Den kommer nok straks.
Jeg vil sørge for at alt er tatt hånd om
-før vi drar på ballet i kveld. -Ta det med ro.
Jeg skal nøste opp i trådene.
-Vil du? -Selvsagt. Du ba om min hjelp.
Og julen er gavmildhetens tid.
Unnskyld meg. Jeg ville levere denne selv.
Takk.
"Tog avsporet utenfor Union City. Spor stengt."
Det blir ingen leveranser før etter jul.
ABIGAILS KAFÉ ER STENGT
Alle kommer til å bli så skuffet.
Det er ikke så ille.
Jo, det er det. Hva skal jeg si til barna?
Timmy ønsket seg et togsett,
og... Ruby vill ha et dukkehus, og...
Stakkars Maggie ønsket seg bare Biddy Betsy.
Får ikke Maggie dukken sin?
Cody, kan du ikke gå ut og leke litt?
Ovnen jeg bestilte til Lawsons var på det toget.
-De forstår det. -Jeg vet det, men det er...
så urettferdig.
Må si fra til Jack.
Vi klarer oss.
Men vi trenger hjelp til å feste bjelken.
Unnskyld meg.
Elizabeth.
-Jack... -Jeg har dårlig nytt.
-Har du hørt om toget? -Det er verre. En bjelke falt ned
i leiligheten til Lawsons. Vi har det bra...
-men vi ligger bak skjema. -Hva skal vi gjøre?
Det vi må.
Sa vi at vi skulle gjøre julen spesiell for denne byen...
så skal vi det.
Selv om vi må jobbe helt frem til julaften.
Men mountieballet.
Ja.
Jeg vil gjerne gå...
-men dette er viktigere.
Jeg er glad for at du sa det.
Vi kan ikke dra nå.
Så... hva er neste skritt?
Hvis jeg kan få deres oppmerksomhet. Selv om godsvogna
ikke kom, gir vi ikke opp.
Det betyr bare at vi må endre planene.
For vi har alt vi trenger her i Hope Valley.
Hvor skal vi få tak i leker til barna?
-Vi lager dem selv. -Vi har ikke tid.
Julaften er i morgen.
Vi klarer det hvis alle er med.
Da jeg var liten, lagde vi dukker av maisskall og klesklyper.
Det er masse treverk på sagbruket som vi kan lage leker av.
Hva med husene til nybyggerne? De blir vel ikke ferdige i tide?
Alt kan fikses.
Vi trenger bare ekstra hjelp.
Hva skal vi gjøre med ovnen til Kurt og Wilmas hus?
Jeg har den gamle ovnen min, men bunnen er rustet bort.
Vi har en ny sveiser i byen. Mr. Edwards. La meg sjekke hva han kan gjøre.
Hva med kostymer til julespillet?
Jeg kan sikkert sy ihop noe.
Jeg har et strålende forslag.
Hva med å ha julespillet her?
Vi kan dekorere det som en gammel låve.
-Det blir som en krybbe. -Og så er det julemiddagen.
-For omtrent hundre. -Jeg tar meg av det.
Se gjennom spiskamrene deres. Så går dere til naboen
og ser gjennom deres. Er det noe ekstra, tar dere det med til kaféen.
Jeg tror vi må stemme over dette.
Alle som er for å redde julen sier "ja".
Ja!
Hva kan jeg hjelpe deg med?
Jeg trenger en leke.
Har du noen igjen?
Beklager. Det er nesten jul.
Jeg er tom for leker.
Hva var du ute etter?
En dukke.
Til en venn.
Du prøver å være snill, slik at du får en rolle i julespillet.
-Jeg har allerede en rolle. -Da trenger du ikke å gi henne dukken.
Jeg vil bare det.
Og jeg lovte at hun skulle få ha teselskap hos Miss Abigail.
Nå som jeg tenker meg om...
Jeg har kanskje noe igjen. La meg se etter.
Den er ikke særlig flott.
Det er bare en gammel Biddy Betsy-dukke.
Det var det hun ønsket seg.
Tenke seg til.
Får jeg kjøpe den?
Den er den siste jeg har.
Jeg har sju cent.
Hun er vel verdt mer enn det?
Det er alt jeg har.
Kanskje vi kan gjøre en handel.
Jeg kjøpte disse bomullsdottene på sykestuen.
Vi kan bruke dem til å fylle dukkene.
De blir kjempebra.
Jeg har ikke sydd så mye annet enn kutt og sår.
-Vi er glad for å ha deg her. -Virkelig.
Jeg har aldri bygget et dukkehus før.
Det er akkurat som å bygge et ekte hus.
Bare... mindre.
Ja, men et ekte hus har plantegninger.
Jeg tok meg den frihet å tegne noe.
Det har samme stil som Frank Lloyd Wrights nykolonisme.
Flott.
Denne er stort sett gåen.
Bunnen er helt rustet bort.
Og brennkammeret er sprukket.
Hvor lang tid tror du det vil ta å reparere den?
-Kanskje et par dager. -Får du det til til i morgen kveld?
Jeg skal prøve.
Takk, George.
Frank, det ser ut som om du skal et sted.
Nancy Tucker.
Lykke til.
Hva har vi?
Hermetikkfisk, hermetikkøsters, hermetikfisk, mer østers...
masser av bønner, og bacon fra Campbells gård.
-Ikke mye. -Ned Yost kom med mel,
sukker og poteter, men han sier at det er det siste.
-Har vi banket på alle dører? -Alle ventet på vogna.
Det var ikke stort igjen.
Hvordan lager vi en julemiddag av dette?
Vi begynner med østerssuppe, fiskegryte, potetpai, bacon og bønner,
og avslutter med gulrot- og kyllingoverraskelse.
Men vi har ikke kylling.
Det er overraskelsen.
-Hva er vi oppe i? -Med de dere kom med,
har vi et dusin klare. Da er det 28 igjen.
Vi trenger finpussen til treet og bakgrunn til skuespillet.
Og det begynner å bli sent.
Tror du de jobber like hardt på nordpolen?
Jeg spør julenissen neste gang jeg ser ham.
Abigail.
-Hva er klokken? -Nesten tre.
Hvor er Clara?
Jeg ga henne en pause.
-Hvordan går det på saloonen? -Folk er slitne.
Vi må gjøre noe hvis vi skal bli ferdige i tide.
Ja.
Det er på tide med mitt hemmelige våpen.
-Har du et hemmelig våpen? -Spesialkaffe fra sør for grensen.
Jeg brukte den da jeg jaktet på Billy the Kid i Mexico.
Jeg var våken i tre døgn.
La oss ikke lage den så sterk.
Jeg skal koke vannet.
God morgen.
Jeg er så sliten at jeg ikke kan gå, men vi ble ferdige.
Bra.
Og vi ble ferdige med familien Lawsons hus.
Og ovnen?
George Edwards reparerte den.
Jeg tar den med så fort jeg finner en frivillig med vogn.
Jeg har faktisk en slik.
Din tur, Sam.
Dette høres sikkert sprøtt ut...
men jeg er glad for at godstoget ikke kom.
Du har rett.
-Det høres sprøtt ut. -Jeg visste at folk i Hope Valley
brydde seg om hverandre... men jeg visste ikke hvor mye.
Bra ting skjer visst når planer endres.
Det er sant som det er sagt.
Jeg kobler på hesten, så henter vi ovnen.
Høres bra ut.
Bra jobbet.
Du også.
Pastor.
Du har vel ikke en kopp kaffe
til en sliten reisende?
-Selvsagt. -Hva gjør du helt her ute?
Jeg var bekymret for dere.
Ikke bekymre deg for oss. Vi har det bra.
Hvor er dere på vei?
Til et nytt sted.
For mange minner i Hope Valley.
Ikke bare dårlige.
-Faren din døde der, Harper. -Han lærte meg å fiske der.
-Og jeg fikk venner der. -Harper.
Du har fortsatt venner der. Jeg tror de vil ha deg tilbake.
Jeg vil at du skal drikke opp kaffen og dra.
Jeg sa at jeg ikke ville ha noe fra deg.
Ja, det gjorde du.
Så husket jeg en bønn jeg lærte for lenge siden.
Herre, gjør meg til redskap for din fred.
La meg bringe kjærlighet der hatet rår.
La meg bringe tro... der tvilen rår.
Sannhet der villfarelse rår, lys der mørket rår...
-og glede der sorg og tyngsel rår. -Glede der sorg og tyngsel rår.
Frans av Assisis bønn.
Faren min lærte meg den.
Det var yndlingsbønnen hans.
Det visste jeg ikke.
Jeg tror mannen din vil at du skal dra tilbake, Nancy.
Det var pappa som tok oss med til Hope Valley, mamma.
Du sa at han alltid visste hva som var best.
Det tror jeg fortsatt.
-Takk, Sam. -Bare hyggelig.
Flink gutt.
-Hei, Jack. Har du et øyeblikk? -Ja, Lee.
-Hei. -Jeg kjørte akkurat ovnen
til Lawsons hus.
-Noen av damene vasker den. -Flott. Jeg har flere gode nyheter.
Husker du gaven jeg kjøpte til Rosemary som forsvant?
-Nålen? -Nålen, ja.
Den lå nederst i kofferten likevel.
Den må ha glidd inn bak foret eller noe.
Jeg er lei for at jeg skapte bry.
Ikke noe problem. Godt at du fant den.
Jeg også. Jeg gleder meg til å se Rosemarys ansikt når hun åpner den.
Hun blir nok overrasket og glad.
Jeg håper det. Vi sees i kveld, ok?
Hvis vi setter buffeten mot veggen og flytter bordene ut,
-blir det plass til alle. -Julen er offisielt klar.
Bortsett fra at dere ikke fikk dratt på mountieballet.
Det var riktig å bli her.
-Kan jeg gå og leke med Robert? -Hvis du er tilbake i tide
-til å gjøre deg klar til julespillet. -Ok.
Cody, hvor er ballen din?
Jeg... byttet den bort.
Byttet den bort?
Med hvem?
Mrs. Stanton. Jeg tror ikke vi har hatt gleden av å bli presentert.
Nei, men jeg har hørt om deg. Jeg vet at du har møtt gutten min.
Cody. Jeg så ham tidligere.
Jeg leter ikke etter ham.
Jeg kom for å snakke med deg.
Om baseballen.
En ærlig byttehandel.
Tør jeg spørre om hva han fikk?
Menneskelighet og vennlighet.
-Alt julen handler om. -Du svarte ikke på spørsmålet.
Cody byttet ballen mot noe en av vennene hans ønsket seg.
Han sa at hun ville bli knust hvis hun ikke fikk det til jul.
En Biddy Betsy-dukke?
Det stemmer.
-Og det hadde du? -Ja, faktisk.
Det er rart hvordan det går iblant.
Han var så glad i den ballen. Tenk at han gjorde det for Maggie.
Han er en unik ung mann.
Ja, det er han.
Vi skal ha julemiddag i kveld for hele byen. Jeg...
Jeg håper du også kommer.
Det var en hyggelig invitasjon, men jeg tror jeg må dra snart.
Jeg vil ikke bli for lenge.
Hvis du ombestemmer deg er du hjertelig velkommen.
Hva med deg, Mrs. Stanton?
Er det noe du trenger i siste liten?
Jeg tror jeg har julen under kontroll.
Er du sikker på at du ikke har glemt noen?
Helt sikker.
Vel... det er jo Henry Gowen.
Men han vil ikke ha noe fra meg eller noen andre.
Jeg så ham gå en tur. Han så ut som en surmuler.
-Det er ham, ja. -Så hvorfor er du bekymret for ham?
Jeg vet ikke.
Kanskje fordi han er en av oss... på godt og vondt.
Har du fortalt ham det?
Han ga meg ikke sjansen.
Han sa at jeg latet som om jeg brydde meg for syns skyld.
Det kan ikke stemme.
Det gjør ikke det.
Vel... jeg har visst uflaks.
Hvordan da?
Fordi den beste gaven du kan gi den gamle surmuleren til jul...
er sannheten.
Selv om jeg heller ville solgt deg et skjerf.
Jeg tror jeg sier nei takk.
Takk for alt, Mr. Bailey.
Du har vært en engel.
Jeg har blitt kalt verre.
Jeg skulle låst den døra.
Jeg trodde vi var ferdige.
Det var vi.
Så fikk noen meg til å tenke...
og da forsto jeg noe.
Det er en grunn til at du er her, Henry.
Det er en grunn til at du kom tilbake.
Jeg trenger ikke å høre på dette.
Jo, det gjør du. Og du skal høre uansett om du liker det eller ei.
Du kom tilbake til Hope Valley fordi det er ditt hjem...
og de som bor her er familien din.
Du trenger oss, Henry.
Og sannheten er...
at jeg trenger deg.
Så du hadde rett.
Jeg er her for meg.
Jeg er her fordi jeg har en by å drive, og jeg trenger din hjelp til det.
Og jeg lar deg ikke skyve meg bort.
Jeg kommer igjen i morgen...
og dagen etter og dagen etter.
For jeg gir deg en ny sjanse til jul.
En sjanse til å samarbeide...
og å begynne på nytt.
God jul, Henry.
Og velkommen hjem.
Og Herrens herlighet lyste om dem,
og de ble overveldet av redsel.
Men engelen sa til dem:
Frykt ikke!
Se, jeg forkynner dere en stor glede,
en glede for hele folket.
I dag er det født dere en frelser i Davids by.
Han er Messias, Herren.
Og dette skal dere ha til tegn.
Dere skal finne et barn som er svøpt
og ligger i en krybbe.
Kom igjen.
-Får jeg si noen ord? -Selvsagt.
Jeg har ingen preken i kveld. Dette er vanskelig å toppe.
Så jeg skal ikke prøve.
Men jeg vil minne alle på
at... den største gaven vi får er Guds kjærlighet.
Den største gaven vi gir...
er kjærligheten til hverandre.
God jul, alle sammen.
God jul.
-God jul. -God jul.
God jul.
Ok, alle sammen. Jeg tror programmet er over.
Hvis jeg da ikke har glemt noe.
Julenissen!
Å nei! Hvordan kunne jeg glemme julenissen?
-God jul, gutter og jenter. -Hent presangene deres.
God jul.
Det er et syn jeg aldri trodde jeg ville få se.
Jeg vedder på deg neste år.
-Du kan ikke alltid vinne i darts. -God jul, alle sammen.
Vel...
jeg tror denne er...
til Timmy.
Det er meg.
God jul, unge mann.
Takk.
Hvem er Ruby?
Det er meg.
Er den virkelig til meg?
Ja. God jul.
Er det noen her som heter... Maggie?
Biddy Betsy.
God jul.
Jeg vet hva du gjorde for Maggie... og jeg er veldig stolt av deg.
-Ja. Og dukken... -Ja.
Det står at den er til Harper.
Det er meg.
God jul, gutt.
God jul, barn. Kom.
God jul.
Jeg må låse fengselet.
-Sparer du en plass til meg? -Vi kommer nok til å stå.
Nå trenger vi bare snø for å få en perfekt julaften.
Jeg vet nå ikke.
Det er litt for klart.
Kanskje jeg ber om for mye.
Alle koste seg visst.
Det tror jeg de gjorde.
Tenk at du fortsatt er her. Var det ikke et annet sted
-du skulle i kveld? -Ikke som jeg vet.
Tenk deg om.
Hvor mye?
Gratis.
Jesse.
-Jeg trenger hjelp til noe. -Selvsagt. Hva kan jeg hjelpe deg med?
Mr. Bailey.
Er du sikker på at du ikke vil komme på middag?
Det er hyggelig av dere, men det er på tide for meg å dra.
Håper du kommer tilbake igjen.
Det gjør jeg.
Men i mellomtiden har jeg noe å be om.
Jeg har en lang reise foran meg, og...
Dasher har aldri likt det.
Han trenger et ordentlig hjem.
Kjenner du noen i byen som kan ta vare på ham?
Noen som er snille og har et godt hjerte?
Jeg vet en som er perfekt.
Mener du det?
Hvis dere lover å ta vare på hverandre.
Jeg lover.
Kom igjen, Dasher.
Og så... med litt hjelp fra en enkel kramkar
som visste akkurat hva alle trengte...
ble det som så ut som skuffelse til et julemirakel.
De nye familiene fra bostedet fikk flyttet fra teltene sine
og inn i ekte hjem.
Rosemary ble overrasket og glad for Lees unike gave.
Og juleåndens varme ble gjenoppdaget og gjenfødt.
Da jeg kom hjem,
trodde jeg ikke at julen kunne bli mer perfekt.
Men det viste seg... at jeg tok feil.
Ditt nærvær ønskes i saloonen. Formelt antrekk.
"Ditt nærvær ønskes i saloonen.
Formelt antrekk."
VELKOMMEN TIL MOUNTIENES JULEBALL
Får jeg denne dansen, Miss Thatcher?
Med glede, konstabel Thornton.
SAMS GAVER & VARER
Tekst: John Friberg