Am auzit că e mult de lucru la apartament.
Kurt vă va răsplăti imediat ce ne instalăm.
Doamnă Lawson, e de ajuns să fiți vecini buni.
Nu acceptăm pomană!
Vorbim cu altă ocazie!
Aș putea întreba...
- E broșa cea nouă? - Nu e fascinantă?
Îi poți spune și așa.
Scuzați-mă!
- E uluitor că ți-ai cumpărat așa ceva. - Îmi trebuia ceva special de Crăciun.
Scuze că vă întrerup, doamnelor, dar vreau să vorbesc cu doamna Blakeley.
- Desigur! - Mulțumesc.
- Ce bijuterie interesantă! - Mulțumesc, domnule sergent!
- E nouă? - Am cumpărat-o de la domnul Bailey.
- A zis că e specială. - Sunt convins!
Păcat că e doar una! Ar arăta minunat cu rochia purtată de Elizabeth la bal.
Scuze, nu pot...
Știu că așa ceva e neprețuit, dar ți-aș plăti dublul prețului ei.
Ar însemna mult pentru mine. Îți poți cumpăra ceva mai frumos.
Am văzut un pandantiv cu libelulă. Era uluitor!
Dar costă zece dolari.
Știi ceva, doamnă Blakeley? Meriți un Crăciun uluitor!
Dacă ții morțiș...
- Dasher știe vreun truc? - Câinilor le place să facă aport.
Nu cu mingea asta.
- Cody, n-ai întârziat la școală? - Ba da!
- Cu ce te pot ajuta? - Tocmai am vorbit cu dna Blakeley.
Mi-a zis că i-ai vândut bijuteria asta specială.
- Da. E greu de uitat. - Îmi spui de unde o ai?
Cumpăr și vând multe lucruri. Nu le țin socoteala.
Serios? Întâmplător, bijuteria asta e furată.
Îmi pare rău!
Poate îți amintești la judecător, dar mă tem că vine doar după Crăciun.
- Tot nu-mi amintesc! - Păcat!
- Știi că va trebui să te arestez. - Fă-ți datoria!
Atenție, vă rog!
Bine, copii!
Distribuim rolurile pentru piesa Nașterea Domnului.
Ați arătat că simțiți spiritul Crăciunului și sunt foarte mândră de voi.
Bine. Ruby... Tu o vei interpreta pe Maria.
Hattie și Anna, voi veți fi îngerii,
pentru că amândouă v-ați purtat ca niște îngerași.
Cody, tu vei fi unul dintre magi.
- La fel ca Robert și Timmy. - Vom călări pe cămile?
Mă tem că nu mai aveau cămile la Buxton.
Dar noile voastre costume sosesc mâine, în zori.
Emily, termini tu de citit lista? Mulțumesc.
Opal, tu vei fi toboșar.
Dacă e vorba de rochia de bal, să știi că sunt ocupată.
Nu. Dottie face acum modificările.
Lee mi-a spus că ai mare nevoie de ajutor cu festivitățile de Crăciun.
Nu era chiar urgent.
Ți-e greu să recunoști că ești depășită, dar nu te extenua înainte de bal!
Nu vrei să faci și alte riduri de la stres.
- Nu am riduri! - Desigur!
Din fericire, m-am ocupat de zeci de astfel de piese.
Sunt pregătită imediat de treabă.
Ajută-mă cu șiragurile de pop-corn pentru bradul de Crăciun!
- Pop-corn? - Treci imediat la treabă!
Henry!
Am zis că nu discut despre problemele orașului!
Nu de asta am venit. De ce ai concediat-o pe Dottie?
Nu mai aveam nevoie de serviciile ei.
Încerca să-ți poarte de grijă până îți revii.
Tu de ce ai venit? Pentru că-ți pasă de mine?
E așa de greu de crezut?
Acum o vreme, ar fi însemnat ceva pentru mine.
Acum o vreme?
Crezi sau nu, mi-a păsat de tine după ce ți-a murit soțul.
De asta am investit în cafenea.
- A fost o afacere. Urmăreai un câștig. - Ești liberă să crezi orice vrei!
Henry, știu că ești supărat.
Uite ce știi! Nu vreau ajutorul tău!
Ai venit ca să te simți mai bine că te-ai străduit să mă ajuți.
Vrei să dormi mai bine noaptea, știind că măcar ai încercat.
O spui fiindcă crezi că ți-am furat postul.
Atunci, lasă-te de jocuri!
Recunoaște că-ți place să te simți pe o treaptă morală superioară!
DUPĂ CARTEA LUI JANETTE OKE
Îți vezi doar interesul.
Nu al meu, ci al tău.
Dacă asta crezi, nu mai avem ce vorbi!
- Da, asta cred! Am încheiat discuția! - Cu siguranță!
Aș mai vrea o cafea.
Serios?
- Multora nu le place cafeaua mea. - Mulți uită să fie recunoscători.
Așa e!
Ai rude, Sam?
- Lumea mi-e familie. - Lumea...
- Ești un om greu de deslușit. - Mă definesc faptele mele.
- Se apropie un eveniment special? - Balul de Crăciun al Poliției.
Mergi cu învățătoarea cea frumoasă.
Da. Închiriez o trăsură elegantă. Am plănuit totul.
Pari genul care are mereu un plan.
- Probabil! - Planurile astea-s ciudate.
- Cum așa? - Nu ies mereu cum te aștepți.
Uită-te la mine, de pildă! Nu plănuisem să înnoptez la pușcărie.
- Probabil că nu! - Acum câteva ore, mi-era foame și frig.
Acum, am acoperiș deasupra capului și o masă caldă.
Uneori, ceea ce nu-ți dorești este exact ceea ce-ți trebuie.
- E povestea vieții mele. - De ce spui asta?
Pe vremuri, ca mulți alții, râvneam să fiu bogat și influent.
Important!
N-am avut parte de asta.
Așa că mi-am schimbat silit viața.
A trebuit să descopăr ce vreau cu adevărat.
Ei bine...
- Toți trebuie să descoperim asta cândva. - Da.
Când viața nu merge așa cum ai vrea, e momentul să stai și să cugeți.
Cinci inele de aur
- Cinci păsări cântătoare - Trei găini
Două turturele
Și o potârniche într-un păr
- Te pricepi la cântat, domnule Avery! - Și la copii!
- Vă mulțumesc amândurora! - La culcare, tinere!
E târziu. Noapte bună!
Noapte bună!
De regulă, cina se ia înainte de miezul nopții.
Cu bugetul, ședințele, audierile și facturile de plătit,
nu știu cum a zburat timpul!
Cum a mers vizita la Henry? Sau să nu întreb?
Să zicem doar că a fost neplăcută.
Abigail, lasă-l pe Gowen! Te străduiești prea mult.
Ai mare dreptate! Și am multă treabă. Nu știam ce greu e să conduci un oraș.
Asta vreau să spun!
Gowen ar trebui să-ți mulțumească fiindcă-l scapi de sarcini.
Eu trebuie să-ți mulțumesc fiindcă ai grijă de Cody.
Și pentru supă! E la fel de bună ca a mea.
Să păstrăm secretul!
- Jack! - Rosemary, ce matinală ești!
N-am putut dormi, auzind ce s-a petrecut. L-ai arestat pe bătrânelul cel cumsecade?
Domnul Bailey? Mi-am făcut datoria.
- Ai făcut o greșeală groaznică! - De ce?
Nu a furat broșa aceea oribilă!
De unde știi ce a furat?
- E o poveste haioasă... - Amuză-mă!
Ei bine...
Făceam ordine în lucrurile lui Lee,
când, ce să vezi, am dat de o cutiuță!
Și s-a întâmplat s-o deschizi?
Detaliile nu contează! Important este însă...
Ai văzut lucrul acela?
- Da. - Știi că n-aș fi purtat acea broșă!
- Și i-ai vândut-o lui Sam? - Nu voiam să-l jignesc pe Lee.
Dacă ar fi crezut că a pierdut-o, poate că ar fi cumpărat altceva.
Ceva mai puțin înspăimântător.
Știu că are intenții bune, Jack! Nu știam ce să fac.
Îți spun eu ce o să faci!
Soțul tău ți-a cumpărat un cadou special pentru primul vostru Crăciun împreună.
Așa că o vei pune la locul ei.
Și, în dimineața de Crăciun, te vei preface surprinsă și încântată!
Surprinsă și încântată?
Ești o actriță talentată.
Va fi un rol epocal!
Promiți să nu sufli o vorbă despre cele petrecute?
Buzele-mi sunt pecetluite!
Trebuia să-mi fi zis că ai broșa de la Rosemary!
- Nu s-ar fi cuvenit. - De ce?
Domnița a avut ocazia să învețe că e bine să spună adevărul.
Asta îi trebuia de Crăciun. Așa că totul a ieșit așa cum trebuia.
Vino, Dasher!
Pastore, chiar te căutam! Am ceva pentru tine!
- N-ai ce-mi trebuie mie! - Nu fi așa de convins!
Ce zici? Slujitorului Domnului îi trebuie o Biblie!
- Ți-o dau ieftin! - Nu-i nevoie. Am destule la biserică.
E veche. Din Penitenciarul Granville. Dădeau gratis cărțile vechi.
Stai! Aș putea s-o văd?
BIBLIOTECA PENITENCIARULUI GRANVILLE
- Am fost închis acolo. - Ca mulți alții.
Am păstrat-o pentru inscripția de pe spate.
Rugăciunea Sfântului Francisc
Rugăciunea Sfântului Francisc!
„Doamne, fă-mă unealta păcii Tale!
Să înlocuiesc ura prin iubire, îndoiala prin credință
și disperarea prin speranță.”
- E preferata mea. - Și a mea.
De asta am scris-o acolo.
- Era Biblia mea. - Serios?
Ai schimbat multe vieți cu cartea asta.
Presimt că vei schimba și mai multe.
Poate, pe a prietenei tale, cea cu băiețelul.
A plecat fără să spună unde. Nu o pot găsi!
Cei trei magi au ajuns la Betleem călăuziți de o stea.
- Au fost ajutați. - Ca tine, prietene!
- Cât ceri pe Biblie? - Ia-o!
Doar i-o înapoiez proprietarului ei.
Binețe, domnișoară Yost!
Katie!
Când Nancy Tucker a venit să cumpere provizii de la tine,
a spus cumva unde se ducea?
Parcă nu!
Stai! Voia provizii să-i ajungă până la Albert Falls.
Albert Falls. Mersi!
Pastorul și-a găsit steaua călăuzitoare!
E înțepenită bine. Îmi dai ciocanul?
- Ai putea... - Da.
Aveți grijă!
- Transportul de marfă întârzie. - Ca întotdeauna!
Sigur va ajunge în curând!
Vreau să fie totul în ordine înainte să plec la bal.
Nu-ți face griji! Mă ocup eu de ce rămâne nerezolvat.
- Da? - Normal! Mi-ai cerut ajutorul.
Trebuie să fim generoși de Crăciun.
- Mi-am zis să-ți livrez asta personal. - Mulțumesc!
„Trenul a deraiat lângă Union City. Șina e blocată.”
TELEGRAMĂ
Nu se va livra nimic până după Crăciun.
CAFENEAUA LUI ABIGAIL E ÎNCHISĂ
Toți vor fi dezamăgiți.
- Nu-i așa de grav! - Ba da!
Ce le voi spune copiilor?
Timmy voia un trenuleț, iar Ruby, o căsuță de păpuși...
Biata Maggie își dorea doar o păpușă Biddy Betsy.
Maggie nu va primi păpușa?
Cody, ieși puțin la joacă!
Cuptorul pentru soții Lawson era în acel tren.
- Vor înțelege. - Știu, dar e nedrept!
Să-l anunț pe Jack!
Suntem teferi, dar avem nevoie de ajutor ca să fixăm grinda.
Scuzați-mă! Elizabeth!
- Jack... - Am o veste proastă.
- Ai aflat de tren? - Mai rău!
A căzut o grindă în casa soților Lawson. Suntem teferi, dar am rămas în urmă.
- Ce vom face? - Orice este nevoie!
Am zis că va fi un Crăciun special. Trebuie să ne ținem de cuvânt!
Chiar dacă vom munci până în Ajun.
- Dar Balul Poliției... - Da.
Aș vrea mult să mergem, dar cred că asta e mai important.
Mă bucur că spui asta. Nu putem pleca!
Care e pasul următor?
TAVERNĂ
Atenție, vă rog!
Nu vom renunța la Crăciun doar fiindcă n-au ajuns mărfurile.
Ne vom schimba planurile!
Tot ce ne trebuie e chiar aici, în Hope Valley.
Cum facem rost de jucării pentru copii?
- Le facem noi înșine. - Nu avem timp!
- Ajunul Crăciunului e mâine. - Reușim, dacă contribuim cu toții.
Când eram mică, făceam păpuși din pănușe și cârlige de rufe.
Avem destule resturi de lemn la fabrică pentru a face jucării.
Și noile case pentru coloniști? Am auzit că nu vor fi gata la timp.
Orice se rezolvă! Ne trebuie doar ajutoare în plus.
Ce facem cu cuptorul pentru Kurt și Wilma?
Am eu unul vechi, dar fundul e ruginit.
Avem un sudor în oraș. Dle Edwards, voi vedea ce se poate face!
- Și costumele pentru piesă? - Cred că încropesc eu ceva.
Am o idee minunată!
Ce-ar fi să se joace piesa aici? Am decora taverna ca un hambar vechi.
Va fi ca o iesle adevărată!
- Și cina de Crăciun? - Cu 100 de oameni.
Lăsați asta în seama mea! Căutați prin cămara de acasă!
Căutați și prin cămara vecinilor. Aduceți la cafenea tot ce puteți.
E nevoie de un vot.
- Vreți să salvăm Crăciunul? - Da!
- Cu ce te ajut, tinere? - Mai aveți vreo jucărie?
Regret, se apropie Crăciunul! Nu mai am!
- Ce anume căutai? - O păpușă. Era pentru o prietenă.
Înțeleg! Vrei să fii băiat cuminte, ca să joci în piesa de Crăciun.
- Am primit deja rolul. - Atunci, n-ai de ce să-i dai păpușa.
Dar aș vrea să o fac.
I-am promis un ceai la cafeneaua domnișoarei Abigail.
Dacă mă gândesc mai bine... Poate că a mai rămas ceva. Ia să văd!
Nu e cine știe ce. E doar o păpușă Biddy Betsy.
- E chiar ce își dorea! - Măi să fie!
- O pot cumpăra? - E ultima.
- Am șapte cenți. - Valorează mai mult. Nu crezi?
- Doar atât am! - Poate facem un schimb.
Am adus vată de la infirmerie. Poate umplem păpușile cu ea.
- Va merge de minune! - Nu prea știu să cos.
În afară de răni.
- Ne bucurăm că ești aici! - Așa e!
N-am mai clădit o căsuță de păpuși.
E ca o casă adevărată, doar că mai mică.
- Da, însă o casă are niște schițe. - Am desenat eu ceva.
E în stilul colonial al lui Frank Lloyd Wright.
Minunat!
E numai bun de aruncat! Fundul e ruginit.
- Și vatra e crăpată. - Deci?
- Cât îți ia să-l repari? - Vreo două zile.
Poate fi gata până mâine-seară?
- Mă voi strădui! - Mersi, George!
- Frank, văd că te grăbești undeva! - La Nancy Tucker!
Baftă!
Ce avem aici?
Conserve de pește, de stridii, alte conserve de pește, stridii,
multă fasole și niște bacon de la ferma Campbell.
Cam puține!
Ned Yost a adus făină, zahăr și cartofi. Spune că sunt ultimii!
Ai bătut la fiecare ușă?
Toți se bazau pe transport. Nu mai aveau multe.
Cum preparăm cina de Crăciun din resturile astea?
Facem supă de stridii, friptură de pește, plăcintă cu cartofi, bacon și fasole
și un fel-surpriză, cu morcov și pui.
- Dar nu avem pui. - Asta va fi surpriza!
Cum stăm?
Cu cele aduse de tine, am terminat vreo 12. Mai rămân 28.
Trebuie să pregătim bradul și decorul piesei!
- Se face târziu! - La Polul Nord s-o munci la fel de mult?
O să-l întreb pe Moș Crăciun, când îl văd!
Abigail!
- Cât e ceasul? - Aproape 3:00. Unde e Clara?
Sus, să se odihnească! Vă descurcați la tavernă?
Oamenii picotesc. Trebuie să luăm măsuri, ca să terminăm la timp!
Da! E momentul să folosesc arma secretă!
Ai o armă secretă?
O cafea specială, de la sud de frontieră.
Am folosit-o când îl urmăream pe Billy the Kid.q
M-a ținut treaz trei zile.
- Atunci, n-o face prea tare! - Pun apă la fiert!
TAVERNĂ
- Bună dimineața! - 'Neața!
Abia mă mișc de oboseală, dar am terminat!
Bine! Noi am terminat casa familiei Lawson.
Și cuptorul?
George Edwards l-a reparat, așa că-l duc imediat ce găsesc pe cineva cu o căruță!
- Întâmplător, am eu una. - S-a făcut, Sam!
O să pară o nebunie, dar mă bucur că n-a venit transportul!
Ai dreptate!
Pare o nebunie!
Știam că oamenii din Hope Valley țin unii la alții, dar nu și cât de mult.
Se pare că e un lucru bun să se schimbe planurile.
Mare adevăr ai grăit!
- Înham calul, ca să ducem cuptorul! - În regulă!
- Bravo! - Și ție!
Domnule pastor!
Ai cumva o cană de cafea pentru un călător ostenit?
- Desigur! - Dumneata ce cauți aici?
- Îmi făceam griji pentru voi. - N-ai de ce! Ne descurcăm!
- Încotro mergeți? - Într-un loc nou.
- Am prea multe amintiri în Hope Valley. - Nu toate rele!
- Acolo a murit tatăl tău, Harper! - Acolo m-ai învățat să pescuiesc.
- Acolo aveam prieteni. - Harper!
Încă îi ai și ar vrea să te întorci.
Eu aș vrea să bei cafeaua și să pleci! Ți-am zis că nu vreau nimic de la tine!
Așa e!
Apoi mi-am amintit o rugăciune de demult.
„Doamne, fă-mă unealta păcii Tale.
Să înlocuiesc ura prin iubire, îndoiala prin credință...”
„Disperarea prin speranță, întunericul prin lumină
și tristețea prin...”
„...bucurie.”
- Rugăciunea Sfântului Francisc! - O știu de la tata.
- Era preferata lui! - N-am știut!
Soțul tău și-ar dori să te întorci.
Tata ne-a adus la Hope Valley. Spuneai că el știe ce-i mai bine.
Cred că încă știe.
- Mersi, Sam! - Cu plăcere!
Ce băiat cuminte!
- Jack, ai o clipă? - Da, Lee!
Tocmai am dus cuptorul acasă la familia Lawson.
- Doamnele fac curățenie acum. - Minunat! Mai am o veste bună!
Mai știi darul pentru Rosemary, care dispăruse?
- Broșa? - Da.
Se pare că era la fundul cufărului. Căzuse printre așternuturi.
- Îmi pare rău că ți-am dat de furcă! - Mă bucur că ai găsit-o!
Și eu! Abia aștept să-i văd fața lui Rosemary!
- Sigur va fi surprinsă și încântată! - Sper! Ne vedem diseară!
Dacă lipim bufetul de perete și scoatem mesele,
va fi loc pentru toată lumea.
Crăciunul merge bine!
Dar tu și Jack n-ați mai fost la Balul Poliției.
Am făcut bine că am rămas.
Pot să mă joc cu Robert?
Da, dacă te întorci la timp pentru piesă!
Bine!
- Cody, unde e mingea? - Am dat-o la schimb.
La schimb? Cui?
Doamnă Stanton! N-am avut plăcerea să te cunosc.
Nu, dar am auzit de dumneata. Îl cunoști pe fiul meu.
- Cody! Da, l-am văzut mai devreme. - Nu pe el îl caut!
Vreau să vorbim despre mingea de baseball.
- A fost un schimb corect. - Ce anume a primit în locul ei?
Omenie, bunătate. Tot ce semnifică Crăciunul.
Nu cred că mi-ai răspuns!
Cody a dat mingea pe ceva ce-și dorea o prietenă.
A zis că ar fi îndurerată să nu capete acel cadou.
- O păpușă Biddy Betsy? - Întocmai!
- Și dumneata aveai una? - Da!
E ciudat cum se aranjează lucrurile!
Adora mingea de baseball! E incredibil ce a făcut pentru Maggie!
- E un băiețel special. - Așa e!
Diseară, tot orașul vine la cina de Crăciun.
Sper să ni te alături!
Sună îmbietor, dar voi pleca în curând. N-aș sta mai mult decât e cazul!
Dacă te răzgândești, te primim bucuroși!
Doamnă Stanton, dumneata nu ai nimic de cumpărat în ultima clipă?
Am rezolvat totul de Crăciun!
- Sigur n-ai uitat pe nimeni? - Da.
Ar mai fi Henry Gowen. Dar el nu vrea nimic de la mine.
L-am văzut când se plimba. Părea tare acru!
Așa e el!
- Atunci, de ce-ți faci griji pentru el? - Nu știu.
Poate, pentru că e unul dintre noi, bun sau rău, cum o fi.
- I-ai spus și lui asta? - Nu mi-a dat ocazia.
A zis că doar mă prefac, că păstrez aparențele.
- Nu cred că e așa! - Nici nu este!
- Se pare că am ghinion! - De ce?
Cel mai bun cadou de Crăciun pentru Domnul Acritură...
este adevărul.
- Deși aș prefera să-ți vând o lavalieră. - Trebuie să te refuz!
Mulțumesc pentru tot, domnule Bailey! Ai fost un înger.
Am primit nume mai rele...
Voiam să încui ușa!
- Parcă nu mai vorbeam! - Așa e!
Apoi m-a pus cineva pe gânduri. Și am înțeles ceva.
Ești aici cu un motiv, Henry. Nu degeaba te-ai întors.
- Nu-i nevoie să ascult așa ceva! - Ba da!
Indiferent dacă-ți place sau nu!
Te-ai întors aici pentru că e căminul tău. Oamenii ăștia sunt familia ta.
Ai nevoie de noi.
Și adevărul este că și eu am nevoie de tine.
Așa că ai avut dreptate! Chiar îmi văd interesul!
Am de administrat un oraș și am nevoie de ajutorul tău!
Nu te las să mă respingi!
Voi reveni mâine, poimâine și răspoimâine!
Pentru că-ți mai dau o șansă, de Crăciun!
O șansă să lucrăm împreună, s-o luăm de la capăt.
Crăciun fericit, Henry! Și bine ai venit acasă!
Și slava Domnului a strălucit între ei, și ei s-au înfricoșat cu frică mare.
Dar îngerul le-a zis...
Nu vă temeți, vă prevestesc bucurie mare, care va fi pentru tot poporul.
Căci vi s-a născut azi Mântuitor, Iisus Hristos, în cetatea lui David.
Și acesta va fi semnul.
Veți găsi un prunc înfășat, culcat în iesle.
Du-te!
Departe, într-o iesle
În paie ascuns
Culcat printre vite stă Pruncul Iisus
Îi cântă și-l leagănă stele de-argint
Și-ncet copilașul adoarme zâmbind
- Pot spune câteva cuvinte? - Desigur!
Nu am pregătit nicio predică.
Nici nu voi încerca să egalez cea mai frumoasă poveste.
Dar vă reamintesc că darul cel mai minunat pe care-l primim
e dragostea Domnului.
Cel mai minunat dar pe care-l oferim e dragostea pentru semenii noștri.
Crăciun fericit!
Oameni buni, programul s-a încheiat.
Dacă nu cumva uit de ceva...
Moș Crăciun!
Nu! Cum să fi uitat de Moș Crăciun?
Crăciun fericit, fetițe și băieței! Crăciun fericit!
Nu mă așteptam să văd una ca asta.
Anul viitor, pariez pe tine! Nu poți câștiga veșnic la darts!
Crăciun fericit!
Să vedem...
Cred că acest dar este...
pentru Timmy.
Eu sunt!
- Crăciun fericit, tinere! - Mulțumesc!
- Cine e Ruby? - Eu sunt!
- Chiar e pentru mine? - Da. Crăciun fericit!
E cineva aici pe nume Maggie?
- Biddy Betsy! - Crăciun fericit!
Știu ce ai făcut pentru Maggie și sunt mândră de tine!
- Pe acesta scrie „Harper”. - Eu sunt!
Crăciun fericit, băiete!
Crăciun fericit, copii! Veniți! Crăciun fericit!
Trebuie să încui pușcăria. Îmi păstrezi un loc la masă?
Cred că vom sta în picioare.
Ca să fie un Ajun perfect, ne trebuie doar nea.
Nu știu ce să zic. E cam senin.
Poate că cer prea multe!
Toată lumea pare să se fi distrat.
- Cred că da. - Mă mir că mai ești aici!
Nu trebuia să fii altundeva în seara asta?
- Din câte știu, nu! - Gândește-te mai bine!
- Cât costă? - E gratis.
Jesse! Ajută-mă cu ceva!
Desigur! Cu ce?
Domnule Bailey! Sigur nu ni te alături la cină?
Ești foarte amabilă, dar e vremea să-mi văd de drum!
- Sper să mai vii în vizită! - Voi veni!
Dar, între timp, vreau să te rog ceva! Mă aștern la un drum lung...
Dasher nu-i făcut pentru pribegie. Îi trebuie un cămin.
Știi pe cineva în oraș căruia i-l pot încredința?
Cineva cu inima bună?
- Știu omul perfect! - Vorbești serios?
- Dacă promiți că ai grijă de el! - Promit!
Vino, Dasher!
Și astfel,
cu ajutorul unui negustor modest, care știa exact ce-i trebuia fiecăruia,
marea dezamăgire s-a preschimbat într-un miracol de Crăciun.
Familiile coloniștilor au reușit să se mute din corturi
în locuințe adevărate.
Rosemary a fost surprinsă și încântată de darul special al lui Lee.
Iar spiritul cald al Crăciunului a fost redescoperit și a renăscut.
Când am ajuns acasă,
nu credeam că poate exista un Crăciun mai minunat,
dar se pare că m-am înșelat.
„Sunteți invitată la tavernă.
Ținută de gală.”
BALUL DE CRĂCIUN AL POLIȚIEI
BINE AȚI VENIT!
Îmi acorzi acest dans, dră Thatcher?
Aș fi încântată, domnule sergent Thornton!
SAM NEGUSTOR DE MĂRUNȚIȘURI
Subtitrarea: Irina Para