Jag hörde att det blir mycket jobb med lägenheten.
Kurt betalar tillbaka så fort vi flyttat in.
Mrs Lawson, du behöver bara vara en god granne.
Vi gillar inte att ta emot välgörenhet.
-Det kan vi prata om senare. -Får jag ställa en fråga?
-Vad är det här du har köpt? -Är det inte lockande?
Det är ett ord för det.
Ursäkta mig.
Det är otroligt att du köpte det till dig själv.
Jag behövde något speciellt att bära på julafton.
Ledsen att jag stör, damer, men jag måste prata med mrs Blakeley.
-Självklart. -Tack.
-Det är ett intressant smycke. -Tack, konstapeln.
Är det nytt?
Jag köpte det av handelsmannen, mr Bailey. Han sa att det är unikt.
Det är det säkert.
Synd att det bara finns ett. Det skulle passat bra till klänningen
som Elizabeth ska ha på sig på Mountie-balen.
-Åh, ledsen, jag kan inte... -Det inte går att sätta ett pris
på något sånt, men jag erbjuder dig dubbelt så mycket som du betalade.
Det skulle betyda mycket. Sen kan du köpa något ännu finare.
Det fanns ett hängsmycke som såg ut som en trollslända.
Men det kostar 10 dollar.
Vet du vad, mrs Blakeley? Jag tycker att du förtjänar en fantastisk jul.
Om du insisterar.
Kan Dasher några trick?
De flesta hundar gillar att leka apport.
Inte med den här bollen.
Hej, Cody.
-Är du inte sen till skolan? -Jag antar det.
Vad kan jag göra för dig, konstapeln?
Jag pratade precis med mrs Blakeley, och hon sa
att du sålde det här speciella smycket till henne.
-Ja. Svårt att glömma det. -Kan du berätta var du fick tag på det?
Jag köper och säljer många saker.
-Svårt att hålla reda på alla. -Jaså?
För det här råkar vara stöldgods.
Ledsen att höra det.
Domaren kanske kan få dig att minnas.
Men han kommer inte hit förrän efter jul.
-Jag minns fortfarande inte. -Vilken skam.
För du vet att jag måste gripa dig.
Gör det du måste.
Kan jag få er uppmärksamhet?
Okej, allihopa.
Det är dags dela ut rollerna för julpjäsen.
Flera av er har visat en utmärkt julanda,
och jag är väldigt stolt över er.
Okej.
Ruby, du ska spela Maria.
Hattie och Anna...
...det blir två änglar i år, för ni har båda varit änglar.
Cody, du är en av de vise männen.
Och Robert och Timmy, ni är också visa män.
Får vi rida på kameler?
Tyvärr har de slut på kameler i Buxton.
Men era nya kostymer borde komma i morgon bitti.
Emily, kan du avsluta läsningen av rollerna?
Tack.
Opal, du är den lilla trumflickan.
Om det här handlar om klänningen till balen,
-så är jag upptagen. -Inte alls.
Dottie avslutar ändringarna nu.
Nej. Jag är här för att Lee sa att du behöver hjälp
med julaktiviteterna.
Det var inte så brådskande.
Jag vet att det är svårt för dig att erkänna att du är överväldigad,
och du vill inte trötta ut dig själv innan balen.
Du vill inte ha fler av de där gräsliga orosrynkorna.
Jag har inga orosrynkor.
Klart du inte har.
Som tur var har jag gjort många julpjäser, och jag är redo att börja.
Jag behöver hjälp med att hänga upp popcorn på julgranen.
Hänga upp popcorn?
Sätt igång.
Henry.
Jag sa att jag inte ville prata om stadsaffärer.
Det är inte därför jag är här.
Varför avskedade du Dottie?
För att jag inte längre behövde
-hennes tjänster. -Men hon försökte ta hand om dig
-tills du kom på fötterna. -Varför är du här?
Är du här för att du bryr dig?
Är det så svårt att tro?
Det hade betytt något för ett tag sen.
För ett tag sen?
Tro det eller inte, jag brydde mig om vad som hände dig
efter att din man gick bort. Det var en av anledningarna
till att jag investerade i ditt café.
Det var ett affärsavtal.
-Du försökte bara tjäna pengar. -Tro vad du vill.
Jag vet att du är upprörd för mycket...
Det här vet du.
Det du vet är att jag inte vill ha din hjälp.
Du är här för att du vill må bra för att du ansträngde dig.
Du är här för att du vill kunna sova gott, tröstad av det faktum
-att du vet att du försökte. -Det säger du bara
för att du tycker att jag tog ditt jobb.
Varför kan vi inte sluta leka lekar här?
Varför kan du inte bara erkänna
att du njuter av att känna dig moraliskt överlägsen?
Du finns här för dig. Inte för mig.
För dig.
Om du verkligen tror det, finns det inte mer att säga.
Det tror jag, så jag antar att vi är klara.
Vi är klara.
Jag vill gärna ha mer kaffe.
Jaså?
De flesta gillar inte mitt kaffe.
De flesta glömmer att vara tacksamma.
Det är sant.
Har du någon familj, Sam?
Världen är min familj.
Är världen din familj?
Du är verkligen svår att läsa.
Det jag gör är den jag är.
Har du något speciellt på gång?
-Mounties julbal. -Du tar säkert med dig
den vackra lärarinnan.
Ja. Ska hyra ett ekipage, åka dit med stil.
-Allt är planerat. -Du verkar vara en kille
-som alltid har allt planerat. -Jag antar det.
-Planer är intressanta. -Vad menar du?
Det blir inte alltid som man tänkt sig.
Titta på mig.
Jag planerade inte att tillbringa natten i fängelse.
Nej, jag antar det.
Ja. För ett par timmar sen var jag hungrig, kall.
Nu har jag tak över huvudet, en varm måltid.
Ibland är det man inte vill ha precis det man behöver.
Det är mitt livs historia.
Vad menar du?
Jag brukade...
...precis som de flesta, vilja bli rik och mäktig.
Viktig.
Jag blev aldrig något av det.
Så jag fick skapa ett annat liv. Jag fick komma på vad jag verkligen ville.
Tja...
Jag antar att vi alla måste komma på det förr eller senare.
Japp.
Och när livet inte går som man vill...
...så är det bra att stanna och fundera på det.
Du är en bra sångare, mr Avery.
-Och en bra barnvakt. -Tack till er båda.
Gå och lägg dig. Det är sent. God natt.
God natt.
Det är bra att äta middag innan midnatt.
Med stadsbudgeten, kommittémötena, hearings,
och alla räkningar, måste jag tappat tidsuppfattningen.
Hur gick ditt besök hos Henry idag?
-Eller borde jag fråga? -Tja...
Låt oss säga att det inte var trevligt.
Abigail...
...glöm Gowen.
Du försöker för hårt.
Du har helt rätt. Och det finns så mycket att göra.
Jag visste inte hur mycket jobb det var att driva en stad.
Det är min poäng.
Gowen borde tacka dig för att du underlättade hans plikter.
Och jag borde tacka dig för att du passade Cody.
Och för soppan. Den är nästan lika god som min.
Jag håller tyst om du gör det.
Jack.
Rosemary. Du är uppe tidigt.
Jag fick ingen sömn efter jag hörde vad som hade hänt.
Hur kunde du gripa den underbara gamla mannen?
Mr Bailey?
Jag gör bara mitt jobb.
Du har gjort ett hemskt misstag.
Hur då?
Han snodde inte det...
...åh, hemska smycket.
Hur vet du vad han stal, Rosemary?
Det är intressant.
Roa mig.
Tja...
Jag råkade fixa till Lees saker,
när jag råkade hitta en liten låda.
Råkade du öppna den också?
Detaljerna är inte viktiga. Det som är viktigt är...
...har du sett den...?
Den grejen?
Det har jag.
Jag kunde inte bära den.
Så du sålde det till Sam?
Jag ville inte såra Lee. Jag trodde att om han trodde att han förlorat det...
...så skulle han bara välja något annat.
Något lite mindre...förskräckligt.
Jag vet att han menar väl.
Åh, Jack.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Jag ska berätta vad du ska göra.
Din man köpte en väldigt speciell gåva till dig
till er första jul tillsammans.
Så du ska lägga tillbaka det där du hittade det,
och på julmorgonen, när han ger det till dig...
...så ska du spela överraskad och glad.
Överraskad och glad?
Du är en duktig skådespelerska.
Det blir en unik föreställning.
Lovar du att inte säga ett ord om vad som hände?
Inte ett ord.
Du skulle sagt att Rosemary Coulter sålde det till dig.
-Det vore inte rätt. -För att?
Som jag ser det...
...gav jag den unga damen en möjlighet till att lära sig en läxa.
Om att berätta sanningen.
Vilket är precis vad hon behövde för julen.
Så det gick precis som det skulle.
Kom igen, Dasher.
Pastor. Det är dig jag söker. Jag har något till dig.
-Jag tror inte du har något jag behöver. -Var inte för säker.
Vad säger du? En pastor kan alltid behöva en bibel.
-Och jag säljer den billigt. -Tack, men jag har flera i kyrkan.
Den är ganska gammal. Jag fick den från Granville-fängelset.
De gav bort några gamla böcker.
Vänta. Får jag ta en titt?
GRANVILLE-FÄNGELSETS BIBLIOTEK
Jag satt inne på Granville.
Många har suttit inne på Granville.
Jag sparade den på grund av inskriptionen där bak.
Sank Franciskus bön - Herre, gör mig till ett redskap för din frid!
Sankt Franciskus bön.
"Herre, gör mig till ett redskap för din frid!
Låt mig bringa kärlek, där hat råder, förlåtelse, där orätt har begåtts,
Låt mig bringa hopp, där misströstan råder!"
En av mina favoriter.
Min också.
Därför skrev jag den där.
Detta var min bibel.
Jaså?
Du måste förändrat många liv med den här boken.
Och jag har en känsla av att du kommer förändra många fler.
Som den vännen du berättade om, den med pojken.
Hon lämnade utan att säga till någon var hon skulle. Kan inte hitta henne.
Tre vise män hittade Betlehem genom att följa en stjärna.
-De fick mycket hjälp. -Det får du med, min vän.
Hur mycket vill du ha för den?
Ta den. Som jag ser det,
så återlämnar jag den bara till dess ägare.
God morgon, miss Yost.
Katie.
Katie... När Nancy Tucker kom till dig för förnödenheter,
råkade hon nämna var hon var på väg?
Det tror jag inte.
Vänta. Hon sa att hon behövde nog med ransoner för att ta sig till Albert Falls.
Albert Falls. Tack.
Ser ut som att pastorn hittat sin stjärna.
-Trevligt. Kan du ge mig klubban? -Ja.
-Tack. -Ja.
Se upp!
Fraktvagnen är sen.
Den dumma vagnen är alltid sen.
Den är säkert här snart.
Jag vill se till att allt är fixat
-innan vi åker till balen i kväll. -Oroa dig inte.
Jag ser till att allt är fixat.
-Gör du? -Självklart. Du bad om min hjälp.
Och julen är en säsong där man ger.
Ursäkta mig. Tänkte jag skulle leverera den här personligen.
Tack.
"Tåget spårade ur utanför Union City. Spåret stängt."
Det blir inga leveranser förrän efter jul.
ABIGAILS CAFÉ ÄR STÄNGT
Alla kommer bli så besvikna.
Det är inte så illa.
Jo, det är det. Vad ska jag säga till barnen?
Timmy ville ha ett tågset
och Ruby ville ha ett dockhus, och...
Stackars Maggie, allt hon ville ha var Biddy Betsy.
Får Maggie inte sin docka?
Cody, du kan väl springa ut och leka lite?
Spisen jag beställde till Lawsons var på det tåget.
-De kommer förstå. -Jag vet, men det är...
...så orättvist.
Bäst att jag säger till Jack.
Nej, vi är okej.
Men vi behöver hjälp med balken.
Ursäkta mig.
Elizabeth.
-Jack... -Jag har dåliga nyheter.
-Hörde du om tåget? -Värre. En bjälke föll i lägenheten
som vi reparerade till familjen Lawson. Alla är okej...
-...men vi ligger efter nu. -Vad ska vi göra?
Vad vi än måste göra.
Vi sa att vi skulle göra julen speciell för staden...
...och vi ska leverera.
Även om vi måste jobba tills julafton.
Men Mountie-balen.
Ja. Jag vill verkligen att vi ska gå...
...men det här är viktigare.
Det gläder mig att du sa det. Vi kan inte åka nu.
Vad är nästa steg?
Om jag kan få allas uppmärksamhet. Vi behöver inte ge upp
bara för att fraktvagnen inte kom hit.
Vi måste bara ändra våra planer.
För vi har allt vi behöver här i Hope Valley.
Var ska vi köpa leksaker till barnen?
-Vi gör dem själva. -Det finns ingen tid.
Det är julafton i morgon.
Vi klarar det om alla hjälper till.
När jag var liten, gjorde vi dockor av majshylsor och klädnypor.
Det finns vedbitar vid sågverket som vi kan göra leksaker av.
De nya hemmen till nybyggarna, då? Jag hörde att de inte blir klara i tid.
Allt kan fixas.
Vi behöver bara extra händer.
Vad ska vi göra med spisen till Kurt och Wilmas hem?
Jag har min gamla spis, men botten har rostat bort.
Vi har en ny svetsare i stan. Mr Edwards. Jag ska se vad han kan göra.
Kostymer till julpjäsen, då?
Jag kan nog sätta ihop några.
Jag har en underbar idé. Vi kan väl ha julpjäsen här?
Vi kan dekorera den till att se ut som en gammal lada.
-Det blir som en riktig krubba. -Julmiddagen, då.
-För cirka hundra. -Jag fixar det.
Åk hem, titta genom era skafferier. Gå sedan till era grannar,
titta genom deras skafferier. Ta med allt ni kan undvara till cafét.
Det här behöver en röstning.
Alla de som är för att rädda julen, säg "ja".
Ja!
Vad kan jag göra för dig?
Jag behöver en leksak. Har du några kvar?
Förlåt, det är nästan jul. Jag har slut på leksaker.
Vad var det du letade efter?
En docka. Den är till en vän.
Jag förstår. Du försöker vara snäll, så du får en roll i julpjäsen.
-Jag har redan fått en roll. -Då behöver du inte ge henne dockan.
Jag vill bara göra det.
Och jag lovade att hon kunde ha tebjudning hos miss Abigail.
Nu när jag tänker på det...
...så har jag kanske något kvar. Låt mig kolla.
Den är tyvärr inte så fin.
Bara en gammal Biddy Betsy-docka.
Det är precis vad hon ville ha.
Tänka sig.
Får jag köpa den?
Den är min sista.
Jag har sju cent.
Tycker du inte att hon är värd mer än det?
Det är allt jag har.
Vi kanske kan byta.
Jag tog med de här bomullstussarna från sjukhuset.
Vi kan använda dem som stoppning till dockorna.
De funkar väldigt bra.
Jag har inte sytt mycket, förutom skär- och skrapsår.
-Det gläder oss att du är här. -Ja.
Jag har aldrig byggt ett dockhus.
Det är som att bygga ett riktigt hus.
Bara mindre.
Ja, men ett riktigt hus har en ritning.
Jag tog mig friheten till att rita något.
Det har en Frank Lloyd Wright- kolonikänsla.
Fantastiskt.
Ja, den här funkar inte. Botten är helt sönderrostad.
Ja, och fyrboxen är spräckt.
Och? Hur lång tid tar det att laga den?
-Kanske ett par dagar. -Kan du göra det till i morgon kväll?
Jag ska göra mitt bästa.
Tack, George.
Frank, du ser ut att vara på väg någonstans.
Nancy Tucker.
Lycka till.
Vad har vi?
Fisk på burk, ostron på burk, mer fisk på burk, mer ostron...
...mycket bönor och lite bacon från Campbells gård.
-Inte så mycket. -Ned Yost tog med mjöl
socker och potatis, men han säger att det är det sista.
-Knackat på alla dörrar? -Alla räknade med vagnen.
Det fanns inte mycket kvar.
Hur gör vi en julbankett av det här?
Vi börjar med ostronsoppa, fiskstuvning, potatispaj, bacon och bönor,
och vi avslutar med en överraskning, en kyckling och morotsgryta.
Men vi har ingen kyckling.
Det är överraskningen.
-Hur många har vi? -Inklusive de du tog med
så har vi ett dussin som är redo. Då har vi 28 kvar.
Vi behöver avsluta trädet och kulissen för pjäsen.
Och det börjar bli sent.
Tror du att de jobbar så här hårt på Nordpolen?
Jag ska fråga jultomten nästa gång jag ser honom.
Abigail.
-Vad är klockan? -Den är nästan tre.
Var är Clara?
Jag skickade upp henne för att ta en paus.
-Hur går det på saloonen? -Folk tröttar fort.
Vi måste göra något om vi vill bli klara i tid.
Ja.
Det är dags för mitt hemliga vapen.
-Har du ett hemligt vapen? -Specialkaffe från söder om gränsen.
Använde det när jag spårade Billy the Kid till Mexikos kust.
Höll mig vaken i tre dagar.
Gör det inte så starkt.
Jag kokar vattnet.
God morgon.
Jag kan knappt röra mig, men vi blev klara.
Bra.
Och vi blev klara med familjen Lawsons ställe.
Och spisen?
George Edwards fixade den.
Jag ska ta dit den så fort jag hittar en frivillig med en vagn.
Jag råkar ha en.
Din tur, Sam.
SAM SMÅARTIKLAR
VAROR
Detta kommer låta galet...
...men jag är glad att frakttåget inte kom.
Du har rätt.
-Det låter galet. -Jag visste att folket i Hope Valley
brydde sig om varandra, men jag insåg aldrig hur mycket.
Jag antar att goda saker händer när planerna ändras.
Så sant som det är sagt.
Jag hämtar hästen, så kan vi hämta ugnen.
Låter bra.
Bra jobbat.
Du med.
Pastor.
Du råkar inte ha en kopp kaffe till en trött resenär?
-Självklart. -Vad gör du här ute?
Jag var orolig för dig och din mamma.
Du behöver inte oroa dig för oss. Vi klarar oss.
Så, vart är ni på väg?
Ett nytt ställe.
För många minnen i Hope Valley.
De är inte alla dåliga.
-Det var där din far dog, Harper. -Det var där han lärde mig att fiska.
-Och där jag fick vänner. -Harper.
Du har fortfarande vänner där. De vill nog att du kommer tillbaka.
Och jag vill att du dricker upp ditt kaffe och går.
Jag sa redan att jag inte vill ha något från dig.
Ja, det gjorde du.
Sen mindes jag en bön jag lärde mig för länge sen.
Herre, gör mig till ett redskap för din frid!
Låt mig bringa kärlek, där hat råder!
Låt mig bringa hopp, där misströstan råder, ljus, där mörker råder!
Låt mig bringa glädje, där sorg och bedrövelse härskar!
Sankt Franciskus bön.
Min pappa lärde mig den. Den var hans favorit.
Det visste jag inte.
Jag tror att din man vill att du kommer tillbaka, Nancy.
Pappa var den som förde oss till Hope Valley, mamma.
Du brukade säga att han alltid visste bäst.
Det tror jag fortfarande.
-Tack, Sam. -Det var ett nöje.
Duktig pojke.
-Jack. Har du en minut? -Ja, Lee.
-Hej. -Jag tog spisen till Lawsons ställe.
-Några av damerna rengör den. -Bra. Då har jag fler goda nyheter.
Minns du gåvan jag köpte till Rosemary som försvann?
-Smycket? -Smycket, ja.
Det låg visst i botten av kofferten trots allt.
Det hade åkt ner bakom fodringen. Jag vet inte.
Ledsen om jag orsakade trubbel.
Inget trubbel alls. Det gläder mig att du hittade den.
Jag med. Jag vill så gärna se Rosemarys uttryck när hon öppnar lådan.
Jag slår vad om att hon kommer bli överraskad och glad.
Det hoppas jag. Vi ses i kväll, okej?
Om vi sätter buffén mot väggen, flyttar ut borden,
-så får alla plats. -Julen är på gång igen.
Förutom att du och Jack inte fick gå på Mountie-balen.
Det var rätt beslut att stanna.
-Får jag leka med Robert? -Ja, om du är tillbaka i tid
-för att göra dig redo för pjäsen. -Okej.
Cody, var är din baseboll?
Jag bytte bort den.
Bytte bort den? Med vem?
Mrs Stanton. Jag tror inte vi blivit formellt introducerade.
Nej, men jag har hört allt om dig. Jag vet att du har träffat min lilla pojk.
Cody. Ja, vi sågs tidigare.
Jag letar inte efter honom.
Jag kom för att prata med dig. Om basebollen.
Det var ett rättvist byte.
Får jag fråga vad han fick i utbyte?
Mänsklighet, godhet.
-Allt julen handlar om. -Du svarade inte på min fråga.
Cody bytte bollen mot något en av hans vänner ville ha.
Han sa att hon skulle bli ledsen om hon inte fick den till jul.
En Biddy Betsy-docka?
Just det.
-Och du hade en? -Ja.
Det är intressant hur saker funkar ibland.
Han älskade den basebollen. Jag kan inte tro att han gjorde det för Maggie.
Han är en speciell ung man.
Ja, det är han.
Vi serverar julmiddag till alla i stan i kväll. Jag...
Jag hoppas att du kommer.
Vilken trevlig inbjudan, men jag är nog på väg ut snart.
Vill inte stanna för länge.
Om du ändrar dig, så vill vi gärna att du kommer.
Du, då, mrs Stanton?
Något du behöver handla?
Jag är nog redo för julen.
Säker på att du inte glömt något?
Jag är säker.
Vi har ju Henry Gowen.
Men han vill inte ha något från mig eller någon annan.
Jag såg när han tog en promenad. Han såg väldigt sur ut.
-Det är han. -Varför oroar du dig för honom?
Jag vet inte.
Kanske för att han är en av oss, oavsett vad.
Har du sagt det till honom?
Han gav mig inte en chans.
Han sa att jag låtsades bry mig för att se bra ut.
Det kan inte vara sant.
Det är det inte.
Antar att min tur har tagit slut.
Varför då?
För att den bästa julklappen man kan ge till den gamla surpuppan
är sanningen.
Även om jag hellre säljer dig en slips.
Jag får nog tacka nej.
Tack för allt, mr Bailey.
Du har varit en riktig ängel.
Jag har blivit kallad värre.
Jag tänkte låsa den dörren.
Jag trodde vi var klara här.
Det var vi.
Och sen fick någon mig att fundera...
...och jag insåg något.
Du är här av en anledning, Henry.
Du kom tillbaka av en anledning.
Jag behöver inte lyssna på det här nu.
Jo, och du ska lyssna på mig, vare sig du vill eller inte.
Du kom tillbaka till Hope Valley för att det är ditt hem
och folket här är din familj.
Du behöver oss, Henry.
Och sanningen är...
Jag behöver dig.
Så du hade rätt trots allt.
Jag finns här för mig.
Jag är här för att jag har en stad att styra, och jag behöver din hjälp.
Och jag låter inte dig driva bort mig.
Jag återkommer i morgon...
...och i morgon, och i övermorgon.
För jag ger dig en andra chans i julklapp.
En chans att jobba tillsammans...
...och en chans till att börja om.
God jul, Henry.
Och välkommen hem.
Och Herrens härlighet lyste omkring dem, och de greps av stor förfäran.
Men ängeln sade till dem:
Var inte rädda.
Jag bär bud till er om en stor glädje, en glädje för hela folket.
I dag har en frälsare fötts åt er i Davids stad, han är en räddare, Kristus.
Och detta är tecknet för er:
Ni skall finna ett nyfött barn som är lindat och ligger i en krubba.
Nu.
-Får jag säga ett par ord? -Självklart.
Jag har ingen predikan i kväll. Svårt att följa den bästa historien någonsin.
Så jag tänker inte försöka.
Men jag vill påminna alla
om att den största gåvan vi får är Guds kärlek.
Den största gåvan vi ger är kärleken vi har till varandra.
God jul, allihopa.
God jul.
Okej, allihop, vårt program är slut.
Om jag inte glömmer något.
Jultomten!
Åh, nej! Hur kunde jag glömma jultomten?
-God jul, pojkar och flickor. -Hämta era presenter.
God jul.
Det är en syn jag aldrig trodde att jag skulle se.
Jag satsar på dig nästa år.
-Du kan inte vinna i dart i all evighet. -God jul, allihopa.
Tja...
Jag tror att den här är...
...till Timmy.
Det är jag.
God jul, unga man.
Tack.
Vem är Ruby?
Det är jag.
Är det verkligen till mig?
Ja, det är det. God jul.
Finns det någon här som heter... Maggie?
Biddy Betsy.
God jul.
Jag vet vad du gjorde för Maggie, och jag är väldigt stolt över dig.
-Ja, och dockan... -Ja.
Det står att den är till Harper.
Det är jag.
God jul, grabben.
God jul, barn. Kom.
God jul.
Jag måste låsa fängelset.
-Spara mig en plats? -Vi kommer nog få stå.
Nu behöver vi bara lite snö för en perfekt julafton.
Jag vet inte.
Det ser lite för klart ut.
Jag kanske ber om för mycket.
Ser ut som att alla hade kul.
Det tror jag.
Det förvånar mig att se dig här. Finns det ingen annanstans
-du ska vara i kväll? -Inte vad jag vet.
Tänk till igen.
Hur mycket?
Ingen kostnad.
Jesse.
-Jag behöver din hjälp. -Självklart. Vad kan jag göra för dig?
Mr Bailey.
Är du säker på att du inte vill äta middag med oss?
Det var snällt av dig, men det är dags för mig att ge mig av.
Jag hoppas du kommer tillbaka.
Det ska jag.
Men under tiden måste jag be om en tjänst.
Jag har en lång resa framför mig, och...
Dasher här gick aldrig med på det.
Han behöver ett riktigt hem.
Känner du någon i stan som kan passa honom?
Någon med ett gott hjärta?
Jag vet den perfekta personen.
Menar du det?
Om ni lovar att ta hand om varandra.
Jag lovar.
Kom igen, Dasher.
Så med lite hjälp av en enkel handelsman,
som visste precis vad alla behövde,
blev något som såg ut som en besvikelse till ett julmirakel.
De nya familjerna kunde flytta ut ur tälten och in i riktiga hem.
Rosemary blev överraskad och glad över Lees unika gåva.
Och julandans värme återupptäcktes och återföddes.
När jag kom hem,
trodde jag inte att julen kunde bli mer perfekt.
Men det visade sig att jag hade fel.
Ditt sällskap är efterfrågat på saloonen. Formell klädsel.
"Ditt sällskap är efterfrågat på saloonen.
Formell klädsel."
VÄLKOMMEN TILL MOUNTIES JULBAL
Kan jag få den här dansen, miss Thatcher?
Så gärna, konstapel Thornton.
SAM'S SMÅARTIKLAR & VAROR
Undertexter: Sami Rusani