‏בפרקים הקודמים...
‏ברכותיי.
‏סיימתי את כתב היד שלי ‏ושלחתי אותו לשש הוצאות לאור.
‏אני מוכרח להתחיל לעבוד ‏על המכרז לחברת הרכבת.
‏מישהו עושה לך בעיות? ‏-מאז שמוניתי לראשות העיר.
‏השאלה אינה במה תוכלו לעזור לי, ‏אלא במה אני אוכל לעזור לכם.
‏- בית הקפה של אביגייל -
‏פלורנס אומרת שהביצים נוזליות מדי.
‏פלורנס תקבל לחמנייה מאתמול ‏אם היא לא תיזהר.
‏הם יפים מאוד. למי הם?
‏בשבילך. הם היו ליד הדלת הקדמית. אין כרטיס.
‏הם ודאי מפרנק. הוא יודע שאני אוהבת חרציות.
‏עמוס פה הבוקר. ‏-יש הרבה פרצופים חדשים בעיר.
‏שום דבר שאנחנו לא יכולים לעמוד בו, שותפה. ‏-נכון מאוד, שותף.
‏שלום. ‏-שלום.
‏נד ביקש ממני להביא את זה לפה.
‏אני מעריכה את זה. ‏ותודה על הפרחים.
‏הם לא ממני.
‏- המכולת של יוסט -
‏תודה.
‏בוקר טוב, אליזבת.
‏מה יש לנו פה? ‏סוכר, וניל, נקניק חזיר.
‏נראה שמישהי מכינה עוד אחת ‏מהיצירות המפורסמות שלה.
‏זו רק ארוחת ערב פשוטה לג'ק.
‏הרשי לי לגלות לך סוד קטן.
‏המנה נקראת "נקניק וינה", ‏לא "נקניק וניל".
‏אני יודעת שלא מוסיפים וניל לנקניק.
‏מובן שאת יודעת.
‏מצטערת, גברת תאצ'ר. אין דואר.
‏תודה, קייטי. אבדוק שוב אחר כך.
‏את עדיין מחכה לתשובה ‏מההוצאות לאור המגעילות האלה?
‏שלחתי את כתב היד שלי כבר מזמן.
‏אני חיכיתי פעם שלושה חודשים ‏להזמנה למבחן בד שני
‏לתפקיד הראשי ב"חיוך מיליון דולר",
‏ואז, יום אחד, כרעם ביום בהיר, הגיע מברק.
‏וקיבלת את התפקיד? ‏-ובכן, לא.
‏נגמר למפיקים כל הכסף לפני שההצגה עלתה.
‏איש לא חייך.
‏אבל מוסר ההשכל הוא שלא איבדתי תקווה לרגע.
‏- המשטרה הרכובה הצפון-מערבית, סניף אזורי -
‏אני מניח ששמעת על הבעיות ‏שיש לנו בטריטוריות הצפוניות.
‏שמעתי על מבריחי הנשק.
‏זה רק קצה הקרחון.
‏יש שם מלחמה כוללת, ואנשים חפים מפשע רבים
‏נקלעים למרכזה.
‏אנחנו מקימים יחידה מיוחדת.
‏אנחנו מחפשים מנהיגים מוכחים. ‏אתה יכול לחולל שינוי של ממש.
‏לכבוד הוא לי.
‏אבל יש לי עבודה.
‏אני מציע לך מחלקה משלך, ילד.
‏הזדמנויות כאלה לא צצות בכל יום.
‏רק תבטיח לי שתחשוב על זה.
‏הנה את.
‏לי. למה חזרת מהעבודה מוקדם כל כך?
‏הכול בסדר? ‏-נהדר, ויש לי חדשות גדולות.
‏האמת, את יודעת מה? הן גדולות יותר מגדולות.
‏תן לי לנחש, תן לי לנחש.
‏גברת נלסון ילדה את התאומים. ‏-לא.
‏אנחנו נוסעים לקייפ פולרטון, ‏לצפות בהפקה החדשה
‏של "מאדאם באטרפליי". ‏-לא.
‏זה יום השנה לנשיקה הראשונה שלנו. ‏-לא. לא, לא, תני לי לסיים, בסדר?
‏קיבלנו את החוזה.
‏לי! אני גאה בך כל כך. נצטרך לחגוג הערב.
‏אכין את ארוחת הערב האהובה עליך, ‏עם שמפניה ותותים.
‏לא, אני לא יכול הערב, ‏אני צריך לנסוע ליוניון סיטי.
‏יוניון סיטי? למה? ‏-אנחנו מכפילים את הייצור.
‏אני צריך ציוד נוסף למנסרה.
‏אבל חשבתי שברגע שתקבל את החוזה,
‏הכול יחזור לקדמותו.
‏העבודה האמיתית מתחילה עכשיו.
‏אבל חשבתי שנבלה זמן יחד.
‏אל תדאגי. יהיה לנו הרבה זמן לבלות יחד.
‏מתי?
‏רוזמרי, רק מפני שאני עסוק, ‏אין פירוש הדבר שאני אוהב אותך פחות.
‏שימי את השמפניה בקרח ‏ונחגוג כשאחזור.
‏אני אוהב אותך.
‏"זהבה התעוררה בבהלה. ‏היא זינקה מהמיטה וברחה,
‏במורד המדרגות והחוצה, ליער,
‏ושלושת הדובים לא ראו אותה שוב לעולם."
‏אל תשכחו, אנחנו לומדים ‏שחיות מסוימות, כמו דובים,
‏עושות משהו מיוחד מאוד בחורף.
‏מישהו יכול להגיד לי איך קוראים לזה?
‏לורה? ‏-שנת חורף.
‏יפה מאוד.
‏טוב, כולם, הגיע הזמן לצאת להפסקה.
‏אל תשכחו, רוברט הוא המשגיח הכיתתי השבוע.
‏בבקשה, הקפידו להקשיב לו ‏כשהוא אומר שצריך להיכנס פנימה.
‏רוצה לשחק כדורגל? ‏-אתה רציני?
‏אני המשגיח הכיתתי. ‏זו עבודה במשרה מלאה.
‏נוסעים לטיול? ‏-כן, ג'סי.
‏אנחנו נוסעים ליוניון סיטי לכמה ימים.
‏החוזה הזה הוא חדשות גדולות בעיר. ‏-חדשות גדולות לכולם.
‏הצלחת להשיג עבודה בחברת הרכבת?
‏עדיין לא. יש יותר מדי אנשים ‏בעלי יותר ניסיון ממני.
‏אם כך, בוא תעבוד אצלי. ‏-אתה רציני?
‏כן, אזדקק לכל עזרה אפשרית ‏ברגע שנתחיל בהכפלת הייצור.
‏לך לדבר עם מרפי מחר בבוקר, ‏הוא ימצא לך משהו לעשות.
‏מר קולטר, תודה.
‏לא, לא, אל תודה לי.
‏אתה תרוויח כל פרוטה, תאמין לי.
‏הם הציעו לך עסקה הוגנת.
‏לא היה בזה שום דבר הוגן. ‏-רבותיי, בבקשה.
‏בית חדש לגמרי, בחלקה גדולה יותר, ‏ועבודה בחברת הרכבת?
‏אי אפשר לגדל עשבים שוטים ‏בקרקע שהם הציעו לי,
‏ואני חקלאי, אני לא פועל רכבות. ‏-אבל אתה יכול להחזיק בבעלות על האדמה הזאת.
‏אתה לא צריך לעקור את המשפחה שלך מביתה.
‏לעקור את המשפחה שלך מביתה? מה...? ‏-יש פה בעיה?
‏לא. אין בעיה. ‏-אם כך, אולי נמשיך כולנו בשלנו?
‏ג'ד.
‏אתה רוצה לספר לי מה קרה?
‏אנשי הרכבת רוצים את האדמה שלי ‏למסילה הראשית החדשה.
‏יוסט חושב שאני אהרוס לכולם.
‏החוזה שלך הוא מול העיר.
‏זו אינה ההחלטה של חברת הרכבת, אלא שלי.
‏וקבעתי פגישה עם מר ויאט להיום.
‏חברת הרכבת תמיד מנצחת. זו דרכם של דברים.
‏ג'ד.
‏אנחנו נמצא פתרון שיתאים לכולם, אני מבטיחה.
‏אמרתי ללורה שלא נצטרך לעבור דירה שוב.
‏ובכוונתי לעמוד בהבטחה הזאת.
‏כולם להיכנס פנימה, ההפסקה נגמרה.
‏טוב, שמעתם את גברת תאצ'ר. ‏כולם להיכנס פנימה.
‏בראוני, אתה רוצה סוכר בתה שלך?
‏אופל, ההפסקה נגמרה. בואי,
‏או שכולנו נסתבך בצרות בגללך.
‏אנחנו צריכים להיכנס, או שגברת תאצ'ר תכעס.
‏הו, לא! אופל, תראי! דוב!
‏דוב? איפה? ‏-שם, ליד העצים.
‏תברחי, מהר! אני אבריח אותו!
‏הדוב הרשע הזה רצה לאכול אותי.
‏כמה גדול הוא היה? ‏-הברחת אותו?
‏רוברט, אתה בסדר?
‏הדוב איננו. הברחתי אותו.
‏זה היה אמיץ מאוד מצדך.
‏רוברט הוא הגיבור שלי.
‏זו תחנת הפחם? ‏-הכנת שיעורי בית. מרשים מאוד.
‏מה אם המסילה הראשית תיכנס להופ ואלי
‏מהצפון ולא מהדרום?
‏כך תוכלו להציב את תחנת הפחם פה,
‏ליד שביל במבריק.
‏הרשי לי להסביר לך משהו, גברת סטנטון. ‏אם נזיז את המסילה הראשית לצפון,
‏זה יעלה לנו הרבה יותר זמן וכסף.
‏זה יחסוך מכם את בניית שביל הגישה.
‏אין לזה שום קשר לאדמה החקלאית
‏שמדרום לעיר, נכון?
‏אני מנסה למצוא פתרון הוגן.
‏כבר הצענו למר קמפבל חלקה אחרת,
‏ועבודה נהדרת בחברה שלנו. ‏לא יודע מה עוד נוכל לעשות.
‏ג'ד הוא חקלאי, וגם השכנים שלו. ‏הם לא רוצים לעבוד בחברת הרכבת.
‏בכל הכבוד,
‏אם הממונים עליי יגלו ‏שאנחנו צריכים להתחיל מההתחלה
‏בגלל כמה מתנגדים,
‏הם עלולים להחליט להעביר ‏את כל המסילה הראשית למקום אחר.
‏לא נשמע שאתה משאיר הרבה מקום למשא ומתן.
‏זו שותפות, בין חברת הרכבת להופ ואלי.
‏וכראשת העיר, את צריכה להחליט מה חשוב יותר,
‏כמה חקלאים שיקבלו את מבוקשם, ‏או עתידה של עירך.
‏אביא זאת בחשבון.
‏אם זה הכול, אני צריכה לחזור.
‏ראשת העיר סטנטון.
‏הפרחים מצאו חן בעינייך? ‏-הם היו ממך?
‏שמעתי שאת אוהבת חרציות.
‏אני מניחה שאני לא היחידה ‏שמכינה שיעורי בית.
‏היא לא תקל עלינו.
‏לא, היא לא.
‏ובכן, איך הייתה הפגישה, רבותיי?
‏נראה לי שראשת העיר לא מבינה ‏מה אנחנו מנסים לעשות למען העיר הזאת.
‏אני מקווה שחשבת על השיחה שלנו.
‏סליחה על הבוטות, מר גאוון,
‏אבל הבהרת לי היטב ששירותיך אינם זולים.
‏נראה לי שנסתכן עם הגברת הקטנה.
‏מר אייברי, שמעת
‏על רוברט והדוב? ‏-כן.
‏שמעתי שהוא הבריח אותו.
‏נשמע שיש לנו שוטר רכוב לעתיד בעיר.
‏וגם גיבור של ממש.
‏אני אתחתן איתו יום אחד.
‏הוא בר מזל.
‏בואי, אופל.
‏אני בטוח שהדוב ‏כבר רחוק מפה מאוד, אל תדאגו.
‏סלחו לי.
‏ביל. ‏-דוב הופיע קרוב כל כך לבית הספר?
‏נשמע מוזר במקצת, לא?
‏דובים לא אוהבים רעש. ‏אין דבר רועש יותר מכיתת תלמידים.
‏כבר אמרתי לכם! תסתלקו מהשטח שלי!
‏לא התכוונו להזיק לך, ‏אנחנו רק עושים את מה שהבוס אמר לנו.
‏אם אמצא עוד יתד כזו בשטח שלי,
‏יהיו בעיות. שמעתם אותי?
‏צהריים טובים, גברת תאצ'ר. ‏-צהריים טובים.
‏הכול בסדר, מר קמפבל?
‏השמאים האלה הקימו פה מחנה אתמול.
‏לורה, תיכנסי פנימה ‏ותרחצי ידיים לארוחת הערב.
‏להתראות, לורה. ‏-להתראות, גברת תאצ'ר.
‏מה מביא אותך לכאן, גברת תאצ'ר?
‏רוברט ראה דוב בבית הספר היום.
‏הוא הבריח אותו, אבל זה הדאיג את לורה, ‏ולכן ליוויתי אותה הביתה.
‏את מכירה אותו?
‏זה האנק ריברה.
‏הבן שלו סיירוס לומד עם לורה.
‏אנשי חברת הרכבת רק מחכים שנפנה את הדרך
‏כדי שהם יוכלו להעביר פה את המסילה הראשית.
‏מישהו צריך לעשות משהו כדי לעצור אותם.
‏אביגייל עוד לא קיבלה החלטה.
‏אני צריך להגיש את ארוחת הערב.
‏תודה על שליווית את לורה הביתה.
‏תרצי עוד משהו? ‏-לא, אני בסדר.
‏בחיי, לא ידעתי שכבר מאוחר כל כך.
‏ודאי איבדתי תחושת זמן.
‏אני מניחה שאתה תוהה למה אני לא בבית,
‏אוכלת ארוחת ערב עם בעלי.
‏האמת שאני... ‏-לי נסע.
‏הוא עסוק מאוד בחוזה הרכבת החדש.
‏שמעתי. ‏-הוא לא אוהב מיזמים קטנים.
‏הוא אוהב לחשוב בגדול.
‏זה לא נורא כל כך,
‏העובדה שהוא עסוק כל כך.
‏אני בטוחה שנמצא זמן להתכרבל ליד האח,
‏לצאת לטיולים ארוכים יחד,
‏להאזין למוזיקה רכה עד שעות הערב המאוחרות, ‏כשנהיה בני 85.
‏רוזמרי, רגע, אל תבכי. זה לא נורא כל כך.
‏זה גרוע מזה.
‏לי אמר בעצמו, הוא אמר: ‏"העבודה האמיתית מתחילה עכשיו."
‏אני חוששת שלא אראה אותו שוב לעולם.
‏זה לא נכון.
‏המנסרה הזו תהיה בפעולה עוד לפני שתשימי לב.
‏וללי יהיה הרבה זמן לבלות איתך.
‏אתה באמת חושב כך? ‏-אני יודע.
‏מה אעשה עד אז?
‏פשוט תתרכזי במשהו אחר.
‏אין שום דבר אחר.
‏טור הייעוץ שלי,
‏אבל מאז ירח הדבש, הוא נשכח.
‏הלכתי לבדוק את תיבת הדואר ‏בשבוע שעבר ולא היה אפילו מכתב אחד.
‏אין לאיש בעיר בעיות,
‏חוץ מאשר לי.
‏רוזמרי...
‏רוזמרי, עבדת בבית הקפה הזה פעם, נכון?
‏כן.
‏בגלל כל האנשים החדשים שמגיעים העירה,
‏נזדקק פה לעזרה.
‏אביגייל עסוקה בתפקידה כראשת העיר, ‏לי יש עסק משלי לנהל.
‏אנחנו לא יכולים לסמוך על קלרה ‏שתעשה הכול בעצמה.
‏אתה מציע לי עבודה?
‏וזה עשוי לעזור לך לחדש את פעילות הטור שלך.
‏איך?
‏לא תאמיני אילו שמועות אני שומע פה.
‏גברת סאליבן, למשל, שמה עין על הספר החדש.
‏היא זקוקה לעצתך.
‏אתה יודע מה? אתה צודק.
‏בית הקפה הוא באמת מקום נהדר ‏לגלות בו מה קורה.
‏אקבל את הצעת העבודה.
‏יופי. אקח את הצלחת שלך.
‏אקח אותה בעצמי.
‏אם אעבוד אצלך, מוטב שאתחיל לעשות זאת מיד.
‏אתה שקט הערב.
‏אני יכול להגיד את זה גם עלייך.
‏אתה רוצה לדבר על משהו?
‏לא.
‏את רוצה לדבר על משהו?
‏לא.
‏טוב, בסדר.
‏קיבלתי את המכתב הזה בכרכרת אחר הצהריים.
‏ממי הוא?
‏הוא מאחת ההוצאות לאור ‏שאני מחכה לתשובה מהן.
‏בנוגע לסיפורים שלך? מה הם אמרו?
‏אני לא יודעת. אני צריכה שתפתח אותו בשבילי.
‏את בטוחה?
‏מה?
‏"גברת תאצ'ר היקרה, ‏תודה על החומרים ששלחת לנו.
‏אנו מצטערים להודיע..."
‏אליזבת, אני מצטער.
‏זה בסדר. באמת.
‏את יודעת מה את צריכה לעשות?
‏לשלוח להם מכתב בבוקר.
‏זה מכתב דחייה.
‏יש לזה רק משמעות אחת בדרך כלל. ‏-תבקשי מהם לשקול את החלטתם בשנית.
‏אני יודעת שאתה מנסה לעזור, ‏אבל הם לא אהבו את הסיפורים שלי.
‏בזה זה נגמר.
‏אני חושב שאת לא צריכה לוותר בקלות כזאת.
‏ג'ק.
‏אני חושבת שאני מעדיפה שלא נדבר על זה.
‏אפשר לסיים את ארוחת הערב וזהו?
‏אל תיתני למכתב אחד לייאש אותך.
‏הכתיבה שלך נהדרת. ‏-זה מה שג'ק אמר.
‏כדאי לך להקשיב לו. ‏-אני יודעת.
‏מה?
‏הוא עשה אתמול את מה שהוא עושה ‏בכל פעם שאני נסערת.
‏הוא מנסה לפתור הכול במקום פשוט להקשיב.
‏כאלה הם גברים.
‏רק חבל לי שהם לא אהבו את מה שכתבתי.
‏אליזבת, זה כמו אמנות.
‏לכל אחד תהיה דעה אחרת.
‏רגע, אנחנו מדברות על הבעיות שלי או שלך?
‏אולי גם וגם.
‏איך הייתה הפגישה שלך עם מר ויאט?
‏לכל סיפור יש שני צדדים.
‏מר ויאט רוצה את מה שהוא רוצה,
‏וג'ד והחקלאים לא רוצים לעבור משם, ‏כך שאנחנו במבוי סתום.
‏ואיך תבחרי? ‏-לא אבחר.
‏אעלה את זה להצבעה עירונית. ‏יותר מדי תלוי בזה.
‏בוקר טוב, גבירותיי.
‏אביגייל, אני שמחה שתפסתי אותך.
‏יש לי רעיון לתפריט הערב שלך.
‏שליו צלוי ברוטב אגסים ונענע.
‏אכתוב לך את המתכון.
‏תודה, רוזמרי, ‏אבל התפריט של בית הקפה כבר קבוע.
‏את לא חושבת שהגיע הזמן לשינוי?
‏המנות העיקריות עבשות במקצת.
‏בחיי. סליחה על משחק המילים.
‏המנות העיקריות שלי בסדר גמור, ‏ומה פשר העניין הפתאומי הזה בתפריט שלי?
‏זה המעט שאני יכולה לעשות, ‏עכשיו כשאני עובדת פה.
‏ממתי את עובדת בבית הקפה?
‏מאז אתמול בערב. מר אייברי העסיק אותי.
‏באמת? ‏-אין צורך להודות לי, אביגייל.
‏אני שמחה מאוד להושיט יד לעזרה בעת צרתך.
‏למעשה, אני צריכה לעזור לקלרה ‏בעומס ארוחת הבוקר.
‏אל תדאגי לדבר.
‏את תטפלי בקשקושי ראשות העיר,
‏ואנחנו נשמור על המבצר בהיעדרך.
‏"קשקושים"?
‏צבעי מים, נייר לציור, עפרונות? ‏מה אתה עושה?
‏אני סתם רוצה לצייר קצת. מזמן לא עשיתי זאת.
‏למה לא הודיעו לנו על הדוב שנראה בבית הספר?
‏אני נשבעת ששמעתי משהו ‏מאחורי הבית שלנו אתמול בלילה.
‏רוזלין אמרה שמשהו שרט את הדלת שלנו.
‏גבירותיי, גבירותיי.
‏בדקתי ביער ואין שום זכר לדוב,
‏אבל אדבר עם רוברט ואבדוק ‏אם יש משהו שאולי פספסתי.
‏יש משהו שאתה מציע לנו לעשות בינתיים?
‏רק להיזהר. אני מציע ‏שתלכו הביתה ותנעלו את הדלתות.
‏חכו עד שתשמעו ממני. ‏אתן יכולות לעשות את זה?
‏כמובן, אם זה מה שאתה חושב שכדאי לעשות.
‏אני חושב כך.
‏כמה זמן תאלץ אותן לחכות?
‏כמה שעות יספיקו.
‏או אולי כמה ימים.
‏אתה ודאי מרפי. ‏-במה אוכל לעזור לך?
‏ג'סי פלין. מר קולטר אמר לי ‏לדבר איתך על עבודה.
‏אלה חדשות טובות. ‏אנחנו צריכים פועלים לצוות חטיבת העצים,
‏וגם לפס השינוע.
‏נראה לי שמר קולטר לא התכוון לזה.
‏מה הוא אמר?
‏הוא רצה שאעבוד במשרד. ‏הוא אמר משהו על...
‏פוטנציאל ניהולי.
‏טוב. אם זה מה שהבוס רוצה.
‏הנה, אלה דוחות הקציר האחרונים.
‏תוודא שהם תואמים את המלאי.
‏ברוך הבא.
‏הוא היה שחור.
‏הוא נראה זועם למדי כשהברחתי אותו.
‏יש עוד משהו שאתה זוכר שראית, רוברט?
‏נראה לי שלא. אני יכול לחזור לשחק עכשיו?
‏בטח.
‏הדוב היה חום אתמול.
‏וזו הפעם הראשונה שאני שומעת ‏שהיו לו שיניים ענקיות.
‏אתה חושב על מה שאני חושבת? ‏-לא היה דוב.
‏את צריכה לדבר איתו.
‏עדיף שהוא יבוא אליי.
‏ואיך תגרמי לו לעשות את זה?
‏יש לי דרכים.
‏אין דבר גרוע יותר ממצפון אשם.
‏זה לא יקרה לעולם.
‏אתה מדבר מניסיון?
‏ייתכן שסטיתי מהאמת מדי פעם כשהייתי ילד.
‏ומאז, אמרת את האמת ורק את האמת?
‏אני שוטר רכוב. אין לי בררה.
‏זה כתוב בטופס הגשת המועמדות.
‏כן, אני יודעת שהזמנתם פחזניות,
‏אבל סלט הפירות בריא הרבה יותר. תאמינו לי.
‏זה לריי ויאט.
‏זה ריי ויאט? מחברת הרכבת?
‏הכריך שלך, מר ויאט.
‏אני חושבת שעוד לא זכינו לתענוג.
‏אני... ‏-רוזמרי קולטר.
‏אני מזהה אותך מהתמונה שלך ‏שראיתי במשרד של לי.
‏אבל אני מוכרח להגיד שהיא לא עושה עמך צדק.
‏טוב, הוא אמר עליך דברים טובים מאוד.
‏טוב, אני חושב שנעבוד יחד במשך זמן רב.
‏הוא עובד קשה מאוד ‏מאז חברת הרכבת הגיעה העירה.
‏והוא לא יהיה היחידי.
‏נעסיק הרבה אנשים בעמק הזה.
‏ועבודות הן דבר חשוב.
‏אבל אני מוכרחה להגיד לך שחלק מהנשים דואגות
‏שהבעלים שלהן יהיו עסוקים ‏ולא יהיה להם זמן למשפחות שלהם.
‏התחום הזה אינו לבעלי לב חלש, לצערי.
‏אני מבינה שאתה לא נשוי.
‏לא, גברתי. אני לא בבית אף פעם.
‏אבל אם הייתי מכיר מישהי יפה כמוך,
‏נראה לי שהייתי נאלץ לשקול את החלטתי מחדש.
‏אני צריכה להודות לך, מר ויאט. ‏-על מה?
‏נתת לי רעיון מצוין לטור הייעוץ שלי.
‏התובעים הממשלתיים מצאו ראיות חדשות ‏נגד הנרי גאוון.
‏נשמע שהם מרכיבים טיעון תביעה הדוק.
‏המילים ערבות לאוזניי, ג'ק.
‏יש גבול לכמה שהוא יכול לטשטש את עקבותיו.
‏קולינס אמר לי שהוא הציע לך תפקיד ‏ביחידת הפשיעה בצפון.
‏אני מופתע מכך שלא סיפרת לי.
‏לא רציתי להגיד כלום עד שאחליט.
‏ראש מחלקה?
‏זה הישג רציני, ג'ק.
‏קולינס רוצה תשובה עד סוף השבוע.
‏אני לא בטוח מה לעשות.
‏אתה תמצא פתרון.
‏ביל, יש לך רגע? ‏-קרה משהו?
‏אני דואגת לג'ד קמפבל.
‏ראיתי אותו מסלק שמאים מאדמתו אתמול.
‏בכל אופן, תהיתי אם תוכל לדבר איתו.
‏נראה שהוא מקשיב לך. ‏-אלך לדבר איתו אחר הצהריים.
‏שרפה!
‏מים! ‏-תביאו מים!
‏שמענו את מר אייברי זועק לעזרה ובאנו בריצה.
‏ראיתם עוד מישהו?
‏אף אחד. ‏-מה קרה?
‏נראה לי כמו הצתה, אדוני.
‏זו יכולה הייתה להיות תאונה. ‏גצים מהמדורה שלהם.
‏מישהו תשאל את מר קמפבל?
‏כולנו יודעים שהוא לא מרוצה מחברת הרכבת.
‏אני אדבר איתו.
‏זו הסיבה שביקשתי שתעבוד בעבורנו.
‏חברת הרכבת צריכה מישהו בעל קשרים בקהילה,
‏מישהו שיוכל למנוע דברים כאלה.
‏עוד לא החלטתי. ‏-אולי זה יעזור.
‏תוסיף להצעה שלי עשרה אחוזים.
‏עשרה אחוזים הם מספר מעניין.
‏עשרים אחוזים מעניינים יותר?
‏עשרים וחמישה יהיו.
‏בסדר, 25 אחוזים.
‏עשינו עסק?
‏עשינו עסק.
‏גברת אביגייל, את חושבת שאני אמיץ?
‏ברור שכן. למה אתה שואל?
‏רוברט גיבור כי הוא הבריח את הדוב.
‏אני מעולם לא עשיתי משהו כזה.
‏אתה זוכר מה השוטר תורנטון אמר ‏כשהוא קיבל את המדליה?
‏הוא אמר שגיבורים הם אנשים רגילים ‏שעושים דברים מיוחדים,
‏ובמקרים רבים, אנשים אחרים ‏לא שמים לב לזה בכלל.
‏אני מעולם לא עשיתי משהו מיוחד.
‏בטח שעשית.
‏טיפלת באחותך כשהייתה חולה,
‏ותראה כמה היא מצליחה בלימודים עכשיו.
‏הענקת לדאשר בית.
‏ואתה עושה בשבילי דברים מיוחדים ‏מדי יום ביומו.
‏הדברים האלה לא נחשבים.
‏כל מי שעושה משהו כדי לעזור למישהו אחר
‏הוא גיבור בעיניי.
‏את באמת מתכוונת לזה? ‏-כן.
‏ועכשיו, תתפלל ולך לישון.
‏גברת אביגייל, אני רק רוצה שתדעי
‏שגם את הגיבורה שלי.
‏קודי...
‏אבא שלך הצית את השרפה. ‏-תחזור בך!
‏זה נכון וכולם יודעים את זה.
‏לא, זה לא! ‏-לורה, סיירוס, מה קורה פה?
‏הוא אומר לכולם שאבא שלי הצית את השרפה.
‏כי הוא עשה זאת! ‏-סיירוס, תפסיק.
‏כולם פנימה.
‏אבא שלי לא עשה שום דבר רע.
‏הוא אמר לשוטר תורנטון.
‏סיירוס פשוט דואג לעבודה של אבא שלו. ‏זה הכול. הוא לא התכוון.
‏למה הם לא יכולים להניח ‏את מסילת הרכבת במקום אחר?
‏אני לא רוצה לעבור דירה. ‏-לורה.
‏זה מסובך, אבל הכול יהיה בסדר.
‏ויהי מה, תהיי עם אבא שלך תמיד,
‏ותהיו זה למען זה תמיד. בסדר?
‏לא חשבתי שאתה שוקל את ההצעה ‏של חברת הרכבת ברצינות.
‏אני יודע שהתזמון לא טוב.
‏אני מוכרחה לשאול, למה חברת הרכבת?
‏הכסף טוב.
‏זו אינה התשובה האמיתית, נכון?
‏זו התשובה הטובה ביותר שיש לי.
‏למה עשית את זה? ‏-כי העסקת את רוזמרי בלי לשאול אותי.
‏את רוצה שאפטר אותה? ‏-לא, ברור שלא.
‏אם כך, בבקשה. גברתי ראשת העיר.
‏תודה על שהבאת לי ארוחת צהריים.
‏מותר לך לצאת להפסקה הזאת? ‏זה רק היום השני שלך.
‏זה בסדר. ללי לא יהיה אכפת.
‏מה אתה עושה שם בדיוק?
‏קצת מכל דבר.
‏את יודעת, נראה לי שבעוד כמה שנים ‏אוכל להקים חברה משלי. אעסיק צוות משלי.
‏ואז הכסף האמיתי יתחיל לזרום.
‏זה באמת יכול לקרות? ‏-כמובן.
‏מה איתך? ‏-מה איתי?
‏את באמת רוצה לעבוד ‏בבית הקפה עד סוף ימי חייך?
‏לא, אבל אביגייל זקוקה לי.
‏קלרה, את יכולה לעשות הרבה יותר מזה. ‏יש לך חלומות, לא?
‏כן, אבל הם לא יתגשמו לעולם.
‏הם כן, אם תנסי.
‏יש רק הזדמנות אחת לחיים האלה, ‏צריך להפיק ממנה את המרב.
‏צריך להיות אמיצים, להסתכן.
‏מה, ככה?
‏"באותו היום, הרועה למד לקח חשוב.
‏אם ברצונכם שאנשים יאמינו ‏ויסמכו על מה שאתם אומרים,
‏עליכם להגיד את האמת תמיד."
‏מישהו יכול להזדהות עם סיפורו ‏של הילד שצעק "זאב"?
‏אני בטוחה שיש פה מישהו שיכול.
‏מטלת הכתיבה שלכם היא לכתוב ‏שלוש פסקאות על אמת וכנות.
‏הכיתה משוחררת.
‏רוברט. אני רוצה לדבר איתך.
‏רוברט. אתה מבין מה הייתה הטעות
‏של הרועה ששיקר בנוגע לזאב שראה?
‏כן.
‏אם כך, יש משהו שאתה רוצה לספר לי?
‏סליחה, גברת תאצ'ר? סליחה על ההפרעה.
‏מר וגברת וייס. במה אוכל לעזור לכם?
‏שמענו על האופן שבו רוברט הבריח את הדוב,
‏ורצינו לתת לו פרס.
‏זה בשבילך, ילד.
‏אני לא יודע מה היינו עושים ‏אם היה קורה משהו לאופל שלנו.
‏רוברט, אתה רוצה להגיד משהו?
‏תודה.
‏רוזמרי? ‏-רק רגע, בבקשה.
‏את לא אמורה לעבוד?
‏עבדתי, אבל...
‏היה לי רעיון נהדר לטור הייעוץ שלי,
‏והייתי מוכרחה לכתוב אותו לפני שאשכח.
‏"מרי רוז היקרה,
‏חברתי דואגת
‏שבעלה יישחק בעבודה בעבור חברת הרכבת."
‏זו הדרך המעודנת שלך להגיד ללי ‏שהוא עובד יותר מדי?
‏זה לא רק בשבילי.
‏זה שירות קהילתי.
‏העיר הזו תשגשג בקרוב, ‏והקוראות שלי יישארו לבד בבית.
‏הן יאכלו ארוחת ערב לבדן, המסכנות.
‏אני צריכה להפעיל את האזעקה, ‏לפני שיהיה מאוחר מדי.
‏ואם לי יבין את הרמז, ‏זה יהיה רק הדובדבן שבקצפת.
‏נכון מאוד. אגב, יש עוגה בתנור.
‏אתה מוכן להיות מלאך ולהוציא אותה, בבקשה?
‏אפשר?
‏את האחות בעיר.
‏כן. פיית קרטר.
‏נעים מאוד. אני... ‏-ריי ויאט.
‏כל העיר יודעת מי אתה.
‏טוב, בבקשה.
‏את יוצאת מהעיר?
‏מר גולדין חולה בשפעת,
‏ואני הולכת לבדוק אותו במחנה חברת הרכבת.
‏יש לנו מזל שיש לנו מישהי מסורה כמוך.
‏אני רק שמחה שאני יכולה לעזור.
‏ראשת העיר סטנטון דיברה איתי על החששות שלך,
‏ואמרתי לה שחברת הרכבת
‏תשמח לכסות את עלויות הרחבת המרפאה.
‏אני מעריכה את זה. ‏-זה המעט שנוכל לעשות.
‏היה נעים להכיר. ‏-גם אותך.
‏טוב.
‏הוא מקסים למדי, לא?
‏אני מניחה. את יודעת עליו משהו?
‏אם הוא נשוי, למשל?
‏זה לא בדיוק מה שחשבתי, אבל...
‏שמעתי שהוא רווק, אבל הייתי נזהרת במקומך.
‏למה? ‏-את מכירה את אנשי הרכבות האלה.
‏הם פה היום, ואינם מחר.
‏אולי הוא שונה מהאחרים.
‏אולי.
‏אבל אולי לא.
‏נדמה לי שתושבי העיר הזו לא מסוגלים ‏להסכים על דבר, ואני תקועה באמצע.
‏אולי מישהו אחר צריך להיות ראש העיר. ‏-נראה לי שאת צריכה להאמין קצת.
‏אתה נשמע כמו הכומר העירוני.
‏אני נשמע כמו חבר שלך.
‏שלום, הנרי. ‏-צהריים טובים.
‏במה אוכל לעזור לך?
‏תהיתי אם אוכל לדבר איתך לרגע על הרכבת.
‏הבנתי שאת רוצה להעלות ‏את הצעת המסלול להצבעה עירונית.
‏זה נראה כמו הדבר הטוב ביותר לעשות. ‏-את ראשת העיר.
‏יש לך הסמכות לקבל את ההחלטה הזאת.
‏הצבעה עלולה לאפשר לרגשות להשפיע עליה.
‏אני חושבת שהרגשות צריכים להשפיע עליה.
‏ראש העיר צריך לקבל לפעמים החלטות ‏שאולי אינן אהודות,
‏אבל הן לטובת העיר.
‏סליחה על הבוטות, הנרי,
‏אבל לא נראה לי שיש לך זכות להגיב.
‏תסלח לי אם אני לא יכול להתייחס ברצינות
‏לביקורת של עבריין מורשע.
‏זה מספיק.
‏אם תעלי את זה להצבעה, ‏עלולים להיות אנשים שירגישו
‏שאת חלשה מכדי לקבל את ההחלטה.
‏זו דעתך. ‏-כן, פרנק, זו דעתי.
‏ואתה כבר לא ראש העיר.
‏לא, אני כבר לא ראש העיר, ‏אבל אביגייל ביקשה ממני עזרה.
‏ואני מבקש ממך ללכת.
‏אמרתי שזה מספיק.
‏אני מעריכה את הדעות שלכם, רבותיי, ‏אבל ההחלטה התקבלה.
‏העיר תצביע.
‏קודי.
‏תראה את זה. ההורים של אופל נתנו לי את זה.
‏זה פרס.
‏דולר שלם!
‏מה לעשות?
‏אתה יכול לקנות בזה ממתקים. ‏-אתה לא מבין?
‏הם חושבים שאני גיבור, אבל אני לא. ‏-בטח שאתה כן.
‏הברחת את הדוב הזה. ‏-לא נכון. המצאתי את זה.
‏לא היה דוב.
‏לא היה דוב? ‏-לא.
‏אם כך, למה אמרת שהיה?
‏אופל לא הסכימה להיכנס פנימה, ‏וניסיתי להפחיד אותה.
‏כדאי שתספר לגברת תאצ'ר.
‏אני לא יכול לספר לה. היא תשנא אותי.
‏אתה חושב שהשוטר תורנטון יעצור אותי?
‏אני לא יודע. ‏גברת אביגייל אומרת שאסור לשקר.
‏אני לא יכול ללכת לכלא. ‏ההורים שלי יהרגו אותי.
‏מה אעשה? אני אבוד.
‏חזרת מוקדם, בוס.
‏איך היה? ‏-סגרתי את העסקה.
‏בעזרת הציוד החדש שהזמנו,
‏אנחנו אמורים להיות מסוגלים ‏להכפיל את הייצור עד סוף החודש הבא.
‏נשמע לי טוב.
‏עצרתי בבית בדרך לכאן, רוזמרי לא הייתה שם.
‏ראית אותה? ‏-היא הייתה בבית הקפה הבוקר.
‏היא קמה מוקדם. איפה הצבת את ג'סי?
‏במשרד, כפי שאמרת.
‏באמת?
‏מר קולטר. לא ציפיתי לראות אותך היום.
‏אני מניח ששנינו לא מפסיקים להפתיע, מה?
‏הספקתי לעיין ביומן המנסרה,
‏ושמתי לב שהאשוחית מעקמת ‏את ראש המסור השני כל הזמן.
‏ולכן חשבתי שאם תנסרו את הארז בבוקר,
‏ותשמרו את האשוחית לאחר הצהריים, ‏תוכלו לחסוך זמן.
‏אתה יודע מה?
‏אתה מזכיר לי את עצמי בגילך.
‏מלא בביטחון עצמי, מחפש קיצורי דרך כל הזמן.
‏יש לי משהו להגיד לך, ילד,
‏יש רק דרך אחת להגיע לפסגה, ‏והיא לטפס מהתחתית.
‏תפטר אותי? ‏-גרוע מזה בהרבה.
‏אשלח אותך לעבוד בצוות חוטבי עצים.
‏אם תעבור את המבחן הזה, אולי נדבר.
‏הולך לאן שהוא?
‏אני בורח מהבית.
‏נשמע רציני.
‏כן. זה רע.
‏אני מניח שיש לך תוכנית, נכון? ‏מקום לגור בו, עבודה שמחכה לך.
‏לא. אני מניח שפשוט אהיה נווד.
‏אלה לא חיים.
‏אלא אם תצטרף לכנופיה ותשדוד בנקים, כמובן. ‏זו תמיד אפשרות.
‏לא נראה לי שההורים שלי ירשו לי.
‏אם כך, אולי כדאי שתחשוב על זה לעומק.
‏אין לי בררה.
‏שיקרתי.
‏כל העיר תשנא אותי כשזה יתגלה.
‏לא כדאי לשקר אף פעם, ‏אבל לא בטוח שזה נורא כפי שנדמה לך.
‏זה גרוע מזה.
‏כן.
‏אתה יודע, כשהייתי בן עשר,
‏כמה ילדים שהיו גדולים ממני התערבו איתי ‏שאין לי אומץ למתוח את דוק טימינס.
‏הוא היה איזה זקן משוגע שגר במורד השביל
‏ולא אהב אותנו הילדים במיוחד.
‏באותו הלילה, פתחתי את השער ‏ושחררתי את הסוסים שלו.
‏גיליתי למחרת שאחת מהסוסים לא חזרה.
‏מה הוא עשה? ‏-הוא כעס מאוד.
‏היא הייתה הסוסה האהובה עליו, ‏היא חסרה לו מאוד.
‏ומה קרה?
‏לא אמרתי כלום בהתחלה, ‏אבל אז האשמה השפיעה עליי.
‏לא הצלחתי לישון או לאכול.
‏ידעתי שאני מוכרח להתוודות בפני טימינס.
‏הוא הלשין עליך? ‏-לא.
‏הוא לא גילה לאיש.
‏הוא רק הסתכל לי בעיניים,
‏הוא לחץ את ידי ואמר:
‏"ילד, זו הטעות החשובה ביותר שתעשה אי פעם."
‏והוא צדק? ‏-בהחלט.
‏למדתי שאין דבר גרוע יותר ממצפון אשם.
‏שלום? ‏-לי!
‏לא ציפיתי שתחזור מוקדם כל כך.
‏סיימתי מוקדם ורציתי להפתיע אותך,
‏אבל נראה שההפתעה כולה שלי.
‏טוב, היית עסוק כל כך בעבודה,
‏שהחלטתי שגם אני צריכה משהו שיעסיק אותי.
‏לא אכפת לך, נכון? ‏-לא, בכלל לא.
‏יופי. ועדיין יהיה לי זמן בשבילנו. ‏אין פירוש הדבר שאני אוהבת אותך פחות.
‏ברור שלא.
‏תן לי להושיב אותך. ‏-טוב, תודה.
‏ואני כבר חוזרת עם הקפה שלך.
‏אני יודעת שאתה אוהב לקרוא עיתון ‏כשאתה אוכל ארוחת בוקר.
‏נראה לי שתיהנה מעמוד שלוש במיוחד.
‏בסדר, תודה.
‏- נשות הבעלים שעובדים יותר מדי, התאחדו! -
‏אם כך, לא ראית דוב? המצאת הכול?
‏אני שמחה מאוד שפנית אליי.
‏זה דרש הרבה אומץ.
‏אני מצטער, גברת תאצ'ר. זה לא יקרה שוב.
‏ותחזיר להורים של אופל את הפרס?
‏כבר החזרתי להם.
‏השוטר תורנטון ישים אותי בכלא?
‏לא הפעם.
‏אתה רשאי ללכת עכשיו, רוברט.
‏צדקת. הוא בא אלייך. ‏-האמת תמיד מוצאת דרך.
‏יש לי הפתעה בשבילך.
‏מה? ‏-תעצמי את העיניים.
‏תפקחי אותן.
‏- אוסף סיפורי ספר -
‏- מאת אליזבת תאצ'ר -
‏ג'ק!
‏- לאליזבת, בכל לבי, ג'ק -
‏אלה הסיפורים שלי?
‏ציירת את כל האיורים.
‏זה מקסים.
‏עשית את כל זה בשבילי? ‏-כמובן.
‏הכתיבה שלך מעוררת בי השראה, ‏ורציתי להיות המו"ל הראשון שלך.
‏זה מושלם, וגם אתה.
‏לי?
‏אתה בבית?
‏מה כל זה? ‏-בואי הנה.
‏שמפניה. ‏אני מצטער שהייתי עסוק כל כך בזמן האחרון.
‏לי, אתה לא צריך להתנצל. ‏-כן, אני כן.
‏את האדם החשוב ביותר בעולמי,
‏ואני אוודא שלא תשכחי את זה לעולם.
‏לחיי הערב הרומנטי.
‏ונעשה את זה מדי שבוע.
‏זה נשמע לי טוב. ‏-בואי הנה.
‏חשבתי שבוא הרכבת העירה
‏יהיה דבר טוב, אבל אני כבר לא בטוחה בזה.
‏גם אני קיבלתי חדשות השבוע.
‏הייתי צריך לספר לך קודם. ‏-אילו חדשות?
‏קולינס הציע לי עבודה.
‏יחידה מיוחדת בטריטוריה הצפונית.
‏ראש מחלקה.
‏ומה תעשה?
‏כתבתי לו, ודחיתי את ההצעה.
‏זו ודאי הייתה החלטה קשה מאוד. ‏-לכבוד היה לי שהציעו לי.
‏אבל החיים שלי פה. את פה, אליזבת.
‏- מסבאה -
‏שמעתם את ההצעה שלנו. ‏אתם יכולים לבחור הערב.
‏הצביעו בעד הקדמה, או נגדה.
‏ההחלטה שלכם.
‏ובשם חברת הרכבת "נשיונל פסיפיק", ‏אני רוצה להודות לכם על הזמן שהקדשתם לי,
‏ואני מקווה שזו תחילתה ‏של מערכת יחסים ארוכה ומשגשגת.
‏תודה.
‏תודה, מר ויאט.
‏יש עוד מישהו שרוצה לדבר? ‏-אני.
‏מישהו אמר לי פעם שלכל סיפור יש שני צדדים.
‏אם הרכבת תעבור בהופ ואלי, ‏אנשים רבים ישגשגו.
‏אבל אם זה ייעשה באופן שמר ויאט מציע,
‏אנשים אחרים ישלמו על השגשוג הזה.
‏קל להיסחף בהבטחות כשאתם לא אלה
‏שמאבדים את ביתם או את פרנסתם.
‏ההחלטה שלכם, אבל תשקלו ‏את שני הצדדים של הסיפור.
‏תודה, אליזבת.
‏אם אין עוד מישהו שיש לו ‏משהו להגיד, הגיע הזמן להצביע.
‏מי שבעד הצעתו של מר ויאט, נא לקום.
‏נא לשבת.
‏וכעת, כל המתנגדים להצעה.
‏אתם רשאים לשבת.
‏ספרתי מספר זהה בשני הצדדים. ‏-גם אני. נראה שיש לנו שוויון.
‏מה נעשה? ‏-לפי תקנות העיר,
‏הקול של ראש העיר הוא שובר השוויון.
‏זה תלוי בך, אביגייל.
‏מר ויאט אמר לנו שאם לא נמכור לו ‏את האדמה שהוא רוצה,
‏הוא וחברת הרכבת יעזבו את העמק הזה לצמיתות.
‏אבל אני חושפת את הבלוף שלו.
‏ההחלטה הזו לא מוכרחה להיות אחד מהשניים.
‏הצעתי מסלול חלופי,
‏שיאפשר לחקלאים להישאר בבתיהם,
‏וגם יאפשר לחברת הרכבת ‏להעביר את המסילה הראשית בהופ ואלי.
‏הופ ואלי רוצה את הרכבת הזו, ‏מר ויאט, אבל לא בכל מחיר.
‏אני מצביעה נגד ההצעה ‏הנוכחית של חברת הרכבת.
‏תרגום כתוביות: ענת שפירא