Aiemmin tapahtunutta:
-Tarjoan teille omaa osastoa. -Kiitos, mutta minulla on jo työ.
-Ottaisitteko rautatien asiakkaaksenne? -Sovittu.
-Tarvitsemme kahvilassa apua. -Otan työn vastaan.
Emme halua sitä hinnalla millä hyvänsä. Äänestän rautatien ehdotusta vastaan.
-Teit oikean päätöksen. -Puoli kaupunkia on samaa mieltä.
-Ja puolet pelkäävät rautatien lähtevän. -Syystäkin.
-Olemme toki ystäviä mutta... -Teen mielestänne virheen.
Rautatie hyödyttäisi kaikkia pitkällä aikavälillä.
Jos pari viljelijää joutuu muuttamaan, ehkä se on edistyksen hinta.
He maksavat sen hinnan. Te tienaatte.
Ja tarjoan töitä monille. Entä heidän kotinsa ja perheensä?
-Haluamme kaikki kaupungin parasta. -Toivotaan, että se toteutuu.
-Herra Wyatt. Ehtisittekö jutella hetken? -Toki.
Kiitos. Olen miettinyt kaupungin kokousta.
-Joko mielenne muuttui? -Ei aivan.
Sitten puhuttavaa ei taida olla.
-Pääsemme varmasti kompromissiin. -Vain, jos myytte etelän viljelysmaan...
Reitin vaihtaminen maksaa, mutta voin auttaa siinä.
Miten muka?
Myyn pohjoisreitin maa-alueen puoleen hintaan.
Ette joudu maksamaan muuttajille.
Tämä on hyvä kompromissi, ja tiedämme sen molemmat.
Harkitsen asiaa ja kerron vastaukseni.
Kertokaa nyt. Rautatie edistää bisnestä, minkä takia neuvottelen yhä,
mutta pärjäämme kyllä ilmankin.
-Tarjous päättyy, kun astun ovesta ulos. -En halua tehdä hätiköityjä päätöksiä.
National Pacific haluaa vetää pääradan Hope Valleyn kautta,
koska se on suorin reitti rannikolle.
He varmasti ymmärtävät, ettette halua pitää kiirettä.
Hyväksyn tarjouksen.
-Vaatimuksenne ovat kovat. -Sanoisin ennemmin reilut.
-Hyvää päivänjatkoa. -Vielä eräs asia.
Hope Valleyn naiset eivät kaihda haasteita.
Pormestarin ura ei ehkä ollut Abigail Stantonin mielessä,
mutta hän neuvotteli taitavasti -
ja solmi rautatien kanssa sopimuksen, joka saa kaupungin kukoistamaan.
Rautatien ja sahan palkatessa työläisiä uusia ihmisiä saapuu kaupunkiin.
Samoin luokkahuoneeseeni.
No niin. Rauhoittukaa. Timmy, voit soittaa pianoa välitunnilla.
Meillä on tänään paljon uusia oppilaita, joten jakakaa kirjanne parinne kanssa.
Jakaisitko nämä, Cody? Kiitos.
-Hyvää huomenta. -Täällä on kuulemma koulu.
-Minä olen opettaja Elizabeth Thatcher. -Shane Cantrell.
-Tässä on poikani Philip. -Hauska tavata.
Hänen koulunkäyntinsä rajoittuu muutamaan kuukauteen Rock Ridgessä.
Onhan se alku.
Minä olen päivät pitkät töissä, eikä hänellä ole äitiä huolehtimassa.
Ikävä kuulla.
-Poika osaa lukea ja laskea hiukan. -Hän pärjää varmasti hyvin.
Otamme sinut mielellämme joukkoomme.
-Tottele opettajaa. -Kyllä, sir.
-Kiitos, neiti... -Thatcher.
Etsitäänpä sinulle istumapaikka. Tule vain.
Opalin vieressä on tyhjää. Hän voi olla myös lukuparisi.
Haluatko kuulla salaisuuden? Ensimmäinen koulupäivä on kaikille vaikea.
-Kyllä minä pärjään. -Varmasti.
Juuri kun yksi ongelma ratkesi, Wyatt keksi seuraavan.
-Eivätkö he suostu maksamaan veroja? -Eivät. Minusta se on väärin.
Näkemästäni päätellen rautatiebisnes ei tunne oikeaa ja väärää.
-Silti teet heille töitä. -Kaikki ei ole sitä, miltä näyttää.
-Ei ainakaan sinun kanssasi. -Suolatonta.
Kotiläksyksi luette ensimmäisen kappaleen Rebecca of Sunnybrook Farmista.
-Kirjoja ei ole tarpeeksi. -Ja tästä puuttuu sivu.
Vuorottelette parin kanssa.
Päättäkää, kumpi ottaa kirjan mukaan tänään ja kumpi huomenna.
Sinä voit ottaa kirjan ensin.
-En osaa lukea kaikkia sanoja. -Opettaja lupasi, että äiti saa auttaa.
Minulla ei ole äitiä.
-Sitten isäsi voi lukea. -Eivät isät lue.
Minun lukee.
Tule, Brownie. Minä luen sinulle.
Pussitatko teeleivät Billille, kun paistan munat? Rosemary.
Bill odottaa.
-Anteeksi. Heti paikalla. -Sitten voisit myös tiskata.
Nyt kun rautatie tulee kaupunkiin, ajattelin tämän olevan täydellinen hetki.
-Niin se onkin. -Toivottavasti. Minua pelottaa hiukan.
-Älä suotta pelkää. Teet ihan oikein. -Kiitos. Tuo merkitsee paljon.
-Sopiiko, että pidämme tämän salaisuutena? -Saat sanani.
-Sanoiko joku "salaisuus"? -Ei. Juttelimme muuten vain.
Dottie. Onko teillä taas vispilänkauppaa Billin kanssa?
-Ei. Olemme vain hyviä ystäviä. -Raukkaparka. Olen pahoillani.
Älä viitsi. Päätös oli yhteinen.
Tietenkin. Mikä se salaisuus on?
Kerron, jos lupaat olla kertomatta kenellekään.
Lupaan. Huuleni ovat sinetöidyt.
Olen päättänyt avata leninkikaupan.
Sehän on loistava idea.
Hope Valleyyn tarvitaan haute couturea. Kerro minulle kaikki.
-Rosemary, tiskaamaan. -Tullaan!
Mitä olitkaan sanomassa?
-Philip. Eikö kukaan saata sinua kotiin? -Ei, mutta osaan reitin.
-Minä voin kävellä kanssasi. -Ei tarvitse.
-Kävelisin mielelläni. -Ensin on käytävä kaupassa.
-Isä pyysi tuomaan ostoksia. -Minunkin on käytävä kaupassa.
-Kävelläänkö yhdessä? -Niin kai sitten.
Olemme yhä jäljessä aikataulusta. Tarvitsemme lisää työntekijöitä.
Huonoja uutisia, herra Coulter. Halkaisusahan poljin irtosi taas.
Päägeneraattorikin vetelee viimeisiään.
Herra Wyatt odottaa puukuormaa yhdeksän päivän kuluttua.
-Se onnistuu vain lisäämällä työtunteja. -Teemme jo nyt kolme tuntia ylitöitä.
-Olen toki kiitollinen työstä. -Tiedän sen.
Jos rautatiesopimus purkautuu, menetämme paljon työpaikkoja.
Muuta keinoa ei ole. Takaisin töihin. Sinä myös.
No niin.
Haluatko pallotella, Philip?
-Eikö sinulla ole läksyjä? -Ei.
Neiti Thatcher antaa aina kotiläksyjä.
Luemme tarinan, mutta kirja on nyt Annalla. Saammeko pelata?
-Minulla ei ole räpylää. -Voit lainata minun. Haetaan mailani.
Sopiiko se? Kymmenen minuuttia vain.
Sopii, mutta sitten saatan sinut kotiin.
-Jos se sopii myös neiti Abigailille. -Pitäkää hauskaa.
-Eikö kirjoja ole tarpeeksi? -Ei, ja osa niistä hajoaa.
-Tarvitsemme lisää kaikkia tarvikkeita. -Kunpa minulla olisi tuohon ratkaisu.
Kai kaupungin budjetissa on tilaa koulutarvikkeisiin.
-Joudutte pärjäämään nykyisillä. -Asia on tärkeä, Abigail.
Tiedän. Antaisin lapsille vaikka kuun taivaalta,
mutta rahaa ei ole nyt tarpeeksi.
Nämä ovat kai kasvukipuja.
-Onneksi ne kuitenkin katoavat. -Loppujen lopuksi.
Hiukan lisää muotoa ja laahusta -
ja paljon avarampi kaula-aukko.
Mikä niin?
Missä pannu on? Tee maistuisi.
Pannu... Se on tässä näin.
-Iltapäivä on näköjään ollut kiireinen. -Hyvin kiireinen.
Säntäilimme paikasta toiseen. Clara olisi auttanut tiskaamisessa,
mutta hän teki jo täyden vuoron, joten käskin hänen mennä kotiin.
Minä huolehdin lopuista.
Kiitos. Pahoitteluni, kun emme ole ehtineet auttaa Billin kanssa.
Älä suotta. Teillä on paljon puuhaa ja siksihän te palkkasitte minut.
-Autan teitä hädän hetkellä. -Arvostan sitä.
Yritän etsiä puhtaan teekupin.
-"Ja ankka sanoi: 'Kvaak, kvaak, kvaak.'" -Ei ankka kuulosta tuollaiselta.
Millaiselta sitten?
Annahan, kun yritän.
-Neiti Thatcher. Onko jokin vialla? -Ei laisinkaan.
Philipin ensimmäinen päivä meni hienosti.
-Mitä teette täällä? -Saatoin hänet kotiin.
Kiitos, mutta poika pärjää yksinkin.
Puhuin rouva Braymanille, jonka tytär on luokallani.
He voisivat kulkea yhdessä kouluun.
-Hän voi vahtia Philipiä työaikananne. -No, jos hän haluaa.
Huolehtiminen on naisille luontaista. Lähdetään syömään illallista.
Tulisitteko Philipin kanssa luokseni päivälliselle ensi viikolla?
Kotiruoka tekisi varmasti hyvää.
-Emme halua olla vaivaksi. -Tutustun mielelläni oppilaisiin.
Sitten ymmärrän heitä paremmin.
Kiitos vain. Mennään nyt.
-Kiitos, kun saatoitte minut. -Ole hyvä vain.
Nähdään huomenna.
Bill. Päämajasta tuli sana.
-Tatet pakenivat Granvillen vankilasta. -Sehän on pohjoisessa.
-He ovat tulossa tähän suuntaan. -Rikollisjengit valtaavat pohjoisosaa.
-Täällä heillä on turvallisempaa. -Miksi pikkukaupunki kiinnostaa heitä?
Curtis ja Glenn Tate elävät ryöstämällä työntekijöiden palkkoja.
Sellainenhan on pian tulossa.
-Ylihuomenna vaunuilla Buxtonista. -Niitä on suojeltava.
Bill ja minä saatamme ne takaisin.
-Onko Tatejen toimintatavoista tietoja? -Tiedän, mistä saamme niitä.
Hyvää ruokahalua.
Pyysin pannukakkuja.
Sinun on laajennettava makumaailmaasi hienostuneemmaksi, Elizabeth.
-Pidän makumaailmastani. -Heräsitkö väärällä jalalla?
Anteeksi. Olen vain huolissani koulusta.
-Ehkä voin auttaa. -Jos omistat kasapäin rahaa.
Kirjoja ja tarvikkeita ei ole tarpeeksi.
-Pyydä Abigaililta, mitä tarvitset. -Hän ei voi auttaa tällä hetkellä.
Koulun varat ovat siis vähissä, ja tarvitsette lisää rahaa.
-Järjestäkää varainkeruutilaisuus. -Ei hassumpi ajatus.
Se on loistava ajatus. Minulla on idea.
Järjestetään tanssiaiset. Suuri ja loistelias gaala.
Miehet smokeissaan ja naiset iltapuvuissaan tanssien koko illan.
Saluunaan voisi järjestää kasinoillan ruletteineen ja korttipeleineen.
Keräämme varoja lapsille. He eivät pelaa uhkapelejä.
Eivät niin. He tarjoilevat alkupalat.
Voin esiintyä ruoan jälkeen, kuten illalliskerhossa.
-Mitä sanot karnevaaleista? -Ne eivät ole mikään illalliskerho.
-Voisi se silti olla hauskaa. -Kiitos.
Arpajaiset täytyy järjestää. Ne tuovat tukuittain rahaa.
Totta. Mikä olisi palkintona?
Minulla on kaunis hiuskampa, jonka sain näyteltyäni The Hairdresserissä.
Rosemary. Eikö sinun pitäisi työskennellä?
Työskentelenhän minä. Autan Elizabethia karnevaalien kanssa.
Ei se maksaa pennin pyörylää. Järjestämme kaiken vapaaehtoisvoimin.
Minä voin ennustaa. Näyttelin ennustajaa näytelmässä The Fortune Teller.
Karmea näytelmä, mutta asu jäi minulle.
Koska osaat ennustaa, näetkö itsesi tiskipaljun ääressä?
-Jätin astiat likoamaan. -Ne ovat lionneet.
Takaisin töihin.
Karnevaalit eivät tuo omaisuutta, mutta voisivat auttaa hetken aikaa.
Kerro, mitä tarvitset. Autan kaikin tavoin.
Kuulostaa tosi kivalta. Brownie rakastaa karnevaaleja.
-Saammeko toffeeomenoita? -Vaikka, mutta meillä on paljon puuhaa.
Maalaamme kyltit, jaamme esitteet ja kyhäämme myytäviä tarvikkeita.
Neiti Abigail voi auttaa leipomaan kuppikakkuja leivonnaiskojuun.
-Minä autan. Rakastan kuppikakkuja. -Isäni voi rakentaa kojut.
Äitini voi ommella hernepusseja.
Hienoa. Kaikki apu on tarpeen.
Tässä ovat ilmoittautumislomakkeet. Olkaa hyvät.
Philip, etkö ole innoissasi?
-Isä ei pääse, koska hän on töissä. -Niin minunkin isäni.
Ehkä voin auttaa siinä asiassa.
Olin Curtis Taten sellinaapuri.
-Tapasin hänen veljensäkin. -Osaisitko auttaa meitä?
Curtis puhui kerran postivaunujen ryöstämisestä.
Hän käytti aikansa hyödyksi vankilassa.
Hän aikoi palkata kiväärimiehen, joka ampuisi vartijat,
kun nämä tulisivat tarpeeksi lähelle.
Sekä typerää että verenhimoista.
Taten veljekset ovat pelkureita. He odottavat tarkka-ampujaa.
-Saatamme joutua väijytykseen. -Emmehän, jos tiedämme siitä.
-Ja me tiedämme, että niin tapahtuu. -Mekö?
-Lähden mukaanne. -Ei sinun tarvitse, Frank.
Palkka on tärkeä monille. Autan mielelläni.
Paitsi, jos ette kaipaa seuraa.
Hyvä on. Lähdemme aamunkoitteessa.
-Rosemary, ottaisin jasmiiniteetä. -Tulee pian.
-Mitä nämä ovat? -Luonnoksia. Leningeistä.
Ne nostavat liikkeesi kartalle.
-En ole vielä edes avannut sitä. -Suunnittelusta se alkaa.
Jokainen hieno leninkiliike tarvitsee hyvän suunnittelijan.
Tuota...
Nämä ovat... mielenkiintoisia.
Etkö aio sanoa muuta?
Ne ovat hiukan yliampuvia Hope Valleyyn, eikö totta?
Sifonkia ja helmikirjailuja, kaula-aukoista puhumattakaan.
-Liian rohkeitako? -Lievästi sanottuna.
Ehkä niin. Naisemme eivät ole valmiita huippumuotiin.
Eivät ainakaan näin huippuun tai tässä tapauksessa syvään.
Kiitos huomioistasi. Uusi yritelmäni on enemmän mieleesi.
En pyytänyt uutta yritelmää. Voi veljet.
Miehesi ovat uurastaneet kovasti.
He tarvitsevat lepoa ja aikaa perheidensä kanssa.
-Haluaisin suostua, mutta en voi. -Se on vain yksi iltapäivä, Lee.
Jos toimitusaikataulu viivästyy ja menetän rautatiesopimuksen,
joudun irtisanomaan väkeä.
-Haluatko perheiden näkevän nälkää? -En tietenkään.
Wyatt otti jo riskin kanssani.
Hän saisi puunsa Union Citysta, mutta ei ottanut niitä sieltä.
En voi aiheuttaa hänelle pettymystä.
Anteeksi, Abigail.
Rautatie ei kuulemma maksa veroja. Pitääkö se paikkansa?
-Mitään ei ole vielä päätetty. -Se on epäreilua muille yrityksille.
-Asia ei ole noin yksinkertainen. -Minulle on.
Rautatien pitää maksaa verot niin kuin kaikkien muidenkin.
Mietin väkisinkin, että herra Gowen olisi uskaltanut vastustaa heitä.
Ned, kannatit rautatietä innokkaasti, kun siitä äänestettiin.
Mitä herra Goweniin tulee, hän ei ole enää pormestari. Minä olen.
-Mikset sitten aja etujani? -Yritän ajaa kaikkien etuja.
Onneksi tulit, Abigail.
-Onko jokin vialla? -Tilasin kurkkuvoileivän.
Rosemary toi tämän, jossa on oliiveja, tomaatteja -
ja jotakin sopimatonta sinappia.
-Hoidan asian. -Tuoko olisi pitänyt syödä?
-Mitä ihmettä? -Leivomme kuppikakkuja karnevaaleille.
Eikä mitään tavallisia kuppikakkuja.
Näissä on marsipaania, hilloa, saksanpähkinöitä ja juustoa.
Menkää hetkeksi ulos leikkimään, pojat. Minä autan Rosemarya siivoamaan.
Kiitos. Mennään, Robert.
-Mitä tämä on? -Autoin poikia kuppikakkujen kanssa.
-Entä tämä? -Eikö se olekin oikea taideteos?
-Tämä ei ole kurkkuvoileipä. -On siinä kurkkuakin.
-Anjovistahnan alla. -Florence halusi sitä, mitä hän tilasi.
Tuo on... Taidat olla vihainen.
En ole vihainen. Minä...
-Minä ymmärrän kyllä. -Niinkö? Mikä helpotus.
Olin kiitollinen päästessäni tänne, koska Leellä oli työkiireitä.
Ei tämä ole minun juttuni. Kun kuulin Dottien leninkiliikkeestä...
Et halua lopettaa, koska luotan sinuun.
-Olet ystäväni. En petä sinua. -Enkä minä anna sinun olla onneton.
Pärjäämme kyllä Claran kanssa. Laitan apulaisen paikan haettavaksi.
-Oletko varma? -Sinua ei luotu tiskipaljun ääreen.
Voin ainakin korjata tämän.
Keittiöparkani.
Lähden aamunkoitteessa ja luultavasti palaan illaksi.
-"Luultavasti" ei kuulosta hyvältä. -Palaan illaksi.
Odotan sitä.
Emme tiedä, ovatko Tatet lähellä. Tarkastamme asian varmuuden vuoksi.
-Yrität vain lohduttaa minua. -Toimiiko se?
Yritetään jotakin muuta.
Ole varovainen.
-Bill. Tämä tuli päämajasta. -Uutisia Taten pojistako?
Ei, vaan Henry Gowenista.
Eräs pankkivirkailija voi todistaa, että Gowen kavalsi kaupungin rahoja.
Synnin ongelmana on, että se harvoin pysyy salassa.
AJ Foster sai syytesuojan. Hänelle maksettiin paperijälkien salaamisesta.
Milloin voitte pidättää Gowenin?
Todisteet on esiteltävä oikeudelle, ja sitä ennen on saatava etsintälupa.
-Kauanko se vie? -Riippuu tuomarista.
-Viikkoja. Ehkä kuukausia. -On väärin, että hän on vapaana.
Gowen on lipevä kaveri. Tämä oli vain ajan kysymys.
SAIRASTUPA
-Tässä se on. Hope Valleyn sairastupa. -Vaikuttavaa.
-Vielä ei ole paljon nähtävää. -Mielestäni teette hienoa työtä.
-Teillä on kuulemma pitänyt kiirettä. -Niin on, mutta kaikesta on selvitty.
Onneksi kaupungilla on teidät. Lahjoituksestamme oli näköjään hyötyä.
Rautatie on ollut hyvin antelias.
-Kuulostatte yllättyneeltä. -Rautatien maine on kyseenalainen.
Se on mennyttä. Tulin todistamaan väitteen vääräksi.
Rautatie haluaa toimia oikein niin yhteisöjä kuin miehiä kohtaan.
-Entä naisia? -Naiset ovatkin suosikkikohteeni.
Puhutaan siitä toiste.
-Uusi potilas. -Jätän teidät rauhaan.
-Tänne näin. -Luultavasti jalka vain venähti.
-Mitä tapahtui? -Nilkka nyrjähti lajitellessa puita.
-Kyse oli vain huolimattomuudesta. -Huolimattomuus ei ole hyväksi sahalla.
-Päivät ovat nykyisin pitkiä. -Väsyneenä sattuu onnettomuuksia.
Liian monet miehistänne joutuvat tänne.
Tarjouksia tulvii yhtenään. Toimimme täydellä kapasiteetilla.
-Sanokaa, että miehet tarvitsevat tauon. -Minä en voi määräillä pomoani.
Ei hätää.
-Osutko täältä? -Varmasti. Helppo laukaus.
-Jos ammut ohi, et saa rahoja. -En ammu ohi.
Hyvä. Me odotamme rotkossa näkymättömissä. Heti kun ammut, nappaamme vaunut.
-Haluatteko heidät tosiaan hengiltä? -Onko se ongelma?
Ei minulle.
Kahdeksan loukkaantui tällä viikolla.
-Ehkä pitäisi puhua herra Coulterille. -Minä puhuin jo.
Hän on kovan paineen alla herra Wyattin toimitusten kanssa.
Ehkä pitäisi puhua herra Wyattille.
Arpalippuja, vain viisi senttiä.
-Montako olet myynyt? -Kaksi.
Vain kaksiko? Sitten minä ostan kymmenen.
50 senttiä kymmenestä lipusta.
-Minä ostan kaksi tusinaa. -Montako se on?
Kaksikymmentäneljä. Oikeastaan, sovitaan tasan 30.
-Kiitos, herra. -Ole hyvä. Pidä vaihtorahat.
-Hyvin anteliasta, herra Wyatt. -Tuen aina mielelläni yhteisöä.
Siitä puheen ollen, haluaisin puhua tärkeästä asiasta.
Se koskee sahaa. Teillä on sopimus herra Coulterin kanssa,
mutta antamanne määräaika on kohtuuton.
Neiti Thatcher tarkoittaa,
että sahan miehet ovat uurastaneet niin kovasti,
että heille sattuu onnettomuuksia.
-Tuskin haluatte niin käyvän. -En tietenkään.
Jos määräaikaa voisi pidentää,
työläiset ehtisivät levätä ja olla perheidensä kanssa.
Arvostan huolenpitoanne, mutta minä pyöritän yritystä.
Työläisten ajankäyttö ei ole minun ongelmani.
Harkitsisitteko vielä? Se olisi tärkeää kaikille.
Karnevaaleilla kerätään rahaa koululle. Olisi mukava, jos isätkin pääsisivät.
Ehkä yksi päivä ei haittaa.
-Tuletteko tekin karnevaaleille? -Ehdottomasti.
Nähdään siellä.
Suo anteeksi. Herra Cantrell.
Minulla on hyviä uutisia. Toimitusaikaa pidennettiin.
-En ollut kuullutkaan. -En ole varma,
mutta silloinhan voisitte tuoda Philipin karnevaaleille.
-Vapaapäiviin ei ole varaa. -Kyse on muutamasta tunnista.
Ehkä teille, mutta minulle rahoistani.
Philip saa vain yhden lapsuuden. Sitä ei voi elää uudelleen.
Minun on palattava sahalle.
Onko Frankia näkynyt?
Näin hänet sivustalla hetki sitten. Hän on pysynyt hienosti näkymättömissä.
-Pastorilta ei rohkeutta puutu. -Kunhan hän ei leiki sankaria.
En ole huolissani hänestä.
-Vain yksi laukaus. -Ehkä hän ei osunut.
Häivytään.
-Nappasit kuulemma tarkka-ampujan yksin. -Ei se ollut mitään.
Olet monin tavoin lahjakas mies. Haluan osoittaa kiitollisuuteni.
Arvostan tätä, mutta en tarvitse palkintoa hyvästä teosta.
Kävit asetta vastaan paljain käsin. Se on enemmän kuin hyvä teko.
Ratsastin ystävieni kanssa ja harrastin hiukan urheilua.
En ota siitä hyvästä rahaa.
Älä ihmettele, jos kolehtihaavisi on täynnä tänä sunnuntaina.
-Sinä saat bonuksen palkkaasi. -Rahasi kelpaavat kyllä minulle.
En tiennyt, että Frank lähti Billin ja Jackin mukaan.
-En minäkään. -Tarkka-ampuja ei suostu puhumaan.
Palkkatappajat harvoin puhuvat, mutta eiköhän hän juttele tuomarille.
Nauttikoon sillä välin sellistään.
Suokaa anteeksi.
Sanoinhan palaavani illaksi.
Abigail.
Mikä on?
Lähdit vaaralliselle tehtävälle kertomatta minulle. Miksi?
-Ei se ollut niin vaarallinen. -Ray Wyatt on eri mieltä.
Olisiko pitänyt pyytää lupasi?
Ei kyse ole luvasta. En voi määräillä sinua.
Yritän vain ymmärtää sinua. Sanoit unohtaneesi menneisyytesi.
-Yhtäkkiä alat jahdata lainsuojattomia. -Apuani tarvittiin.
Haluaisin meidän kommunikoivan ja olevan rehellisiä toisillemme.
-Nytkö en ole rehellinen? -En sanonut niin.
Emme siis kommunikoi. Ehkä on parasta pitää taukoa.
Ehkä.
-Miten kyltti etenee? -Pian on valmista.
-Mitä sanot? -Se on oikea taideteos.
Sittenhän pitäisi veloittaa 10 senttiä.
-Ostitko jo arpajaislipun? -Itse asiassa 20 lippua.
Jos voitan hiuskamman, annan sen sinulle.
Ehkä meidän pitäisi lukita ovi.
Leellä on suuria uutisia.
-Toimitusajan pidentämisestäkö? -Seinät ovat tosiaan ohuet.
Vakuutitte kuulemma Wyattin Faith Carterin kanssa.
-Faith hoiti taivuttelun. -Minäkin taivuttelin hiukan.
Suljetaanko saha iltapäiväksi?
Aikalailla. Pari miestä halusi jäädä töihin.
Maksan heille tuplasti.
-Hyvin anteliasta. -Kiitos. Oppilaat ilahtuvat kovasti.
Mitä sanoisin?
Ostammeko toffeeomenoita karnevaaleilla?
-Tiedät, että minulla on töitä. -Sahahan suljetaan iltapäiväksi.
Ei kaikilta. Saan parempaa palkkaa.
-Pääsemme teltasta nopeammin pois. -Ei teltta haittaa minua.
Tarvitset oikean sängyn. Teen sen, mikä on parhaaksesi.
Ymmärrät vanhempana.
-Pärjääthän siellä ilman minua? -Toki.
Karnevaalit eivät ole muutenkaan niin kivoja.
Läheltä piti.
Olette ihastuttava pariskunta. Haluaisitteko valokuvan?
Kuppikakkuja! Tulkaa ostamaan tuoreita kuppikakkuja.
Kuppikakkuja!
-Onko pakko huutaa? -Etkö halua tienata rahaa?
Hiljempaakin kuulee, Cody.
Ostakaa, ennen kuin kuppikakut loppuvat.
-Minä otan pari. -Katso. Ei tarvitse huutaa.
Mitä saisi olla?
Näytätte hyvältä. Otetaan teistä valokuva.
ENNUSTAJA MADAME ROSEMARY
-Osaatko kertoa tulevaisuuteni? -Toki.
Kolmas silmäni näkee ja kuulee kaiken.
-Kuuleva silmäkö? -Kuulen paremmin, jos et höpise.
Näen tosirakkauden tulevaisuudessasi.
-Pitkä, tumma ja komeako? -Ei.
Kuvottava, mutta rakastat häntä joka tapauksessa.
-Koska hän on hyvä mies, vai? -Koska hän on rikas.
Olette hyvin onnellisia.
-Mutta hän on kuvottava. -Kiusasin vain. Hän on oikea komistus.
-Kymmenen senttiä, kiitos. -Kiitos.
Minun vuoroni.
Näen suuren menestyksen tulevan leninkiliikkeesi osaksi.
Jos vain olet viisas -
ja valitset avuksesi lahjakkaan muotisuunnittelijan.
Ei kai kolmas silmäsi näe ketään erityistä?
Hassua, että mainitsit.
PUSSAUSKOPPI
-Bisnes ei taida kukoistaa. -Ehkä te haluaisitte lipun.
Ostan kaikki lippunne.
Hienoa. Teitte anteliaan lahjoituksen Hope Valleyn tulevaisuuden puolesta.
-Mennäänkö sitten? -Minä olen vain myyjänä.
Florence hoitaa pusut.
Viimeinen kutsu kolmijalkajuoksuun.
-Joutuiko isäsi töihin? -Kyllä.
Sepä ikävää.
Haluaisitko kilpailla? Tarvitsisin parin.
-Onko se sallittua? -Tietenkin on. Mennään.
Vielä yksi joukkue.
Sidotaan tiukasti kiinni.
-Viime kerrasta on vuosia. -Uskomatonta, että kilpailemme.
No niin. Valmiina!
Paikoillanne... Juoskaa!
Matkaan! Jack ja Robert johtavat kisaa.
Ja sinne he kaatuivat.
Elizabeth ja Philip siirtyvät johtoon.
Abigail ja Cody saavuttavat heitä nopeasti.
Maaliviiva lähestyy. Voittajat ovat...
Elizabeth ja Philip sormenmitalla!
-Isä. Sinä tulit! -Puoli vuoroa riitti tältä päivältä.
-Onko liian myöhäistä? -Koskaan ei ole.
-Missä toffeeomenat ovat? -Täällä.
RENKAANHEITTO
-Nautitteko olostanne? -Enemmän kuin luulin.
Nyt ei ole aika puhua liikeasioista,
mutta harkitsitteko pyyntöämme luopua rautatien verotuksesta?
Olen tutkinut asiaa.
Useimmat kaupungit tarjoavat vain pientä verohelpotusta rautateille.
Ajattelin antaa 20 prosentin helpotuksen.
Mutta olette aivan oikeassa. Nyt ei ole oikea aika puhua.
Nauttikaa iltapäivästänne. Tuohon jäi vielä vähän.
-Herra Wyatt. -Herra Gowen.
Miten rouva pormestarin kanssa sujuu? Tai "naikkosen", kuten te häntä nimititte.
Ei hyvin. Hope Valleyn naiset tuntuvat olevan sisukkaita.
Niin voi sanoa.
Ehkä olisi helpompi neuvotella järkevän miehen kanssa.
-Keskustelemmeko toimistossani? -Toki.
-Kanteleekohan Floyd? -Sama se. Meitä ei ole löydetty.
-Löydetään kyllä, ellemme pääse rajan yli. -Keksimme toisen keinon napata ne palkat.
Paljonko rahaa kerättiin?
Tarpeeksi uusiin kirjoihin koko luokalle ja vähän yli.
-Sinunhan pitäisi olla iloinen. -Koulu tarvitsee paljon enemmän.
Karttoja, taidetarvikkeita, soittimia.
Ei aina voi järjestää karnevaaleja, kun jokin loppuu.
Ne ovat huomisen ongelmia. Mieti, mitä sait tänään aikaiseksi.
Pelien ja kilpailuiden vahtiminen ei ole kummoista hommaa.
Se oli enemmän kuin sitä.
Annoit kaupungille hauskan päivän. Lisäksi toit isän ja pojan yhteen.
Olen iloinen, että Shane ilmestyi, mutta heillä on vielä pitkä matka edessä.
Autoit heitä ottamaan ensiaskeleen. Se on hyvä alku.
Teet paljon Hope Valleyn hyväksi. Ties mitä sille kävisi ilman sinua.
Jos olet tosiaan tuota mieltä, ehkä jään vielä joksikin aikaa.
Tekstitys: Anna-Kaisa Viljanen