Din episoadele anterioare...
- Îți ofer o întreagă divizie. - E o onoare. Dar am o slujbă.
Ai vrea să lucrezi cu noi?
S-a făcut!
Ai mai lucrat la cafenea.
- Vom avea nevoie de ajutor. - Accept!
Vrem cale ferată, dar nu cu orice preț. Votez împotriva propunerii de acum!
- Hotărârea ta e cea bună. - Jumătate de oraș îți dă dreptate.
- Ceilalți se tem să piardă calea ferată. - Cu motiv întemeiat!
FRIZERIE
- Abigail, îți sunt prieten, știi bine... - Crezi că greșesc.
Calea ferată ne-ar aduce tuturor beneficii pe termen lung.
Dacă Jed și câțiva fermieri trebuie să se mute,
poate că ăsta e prețul progresului.
- Ei îl plătesc, iar tu scoți profit. - Și le ofer multora slujbe.
- Cum rămâne cu familiile lor? - Toți vrem binele orașului.
Să sperăm că va fi bine!
Domnule Wyatt!
- Putem vorbi puțin? - Desigur!
Mulțumesc.
M-am tot gândit la întrunirea orașului.
- Te-ai răzgândit? - Nu chiar!
- Atunci, nu mai avem ce vorbi. Scuză-mă! - Am putea ajunge la un compromis.
- Dacă nu vinzi terenul din sud... - Ascultă-mă, te rog!
Știu că schimbarea rutei va costa, dar vă pot ajuta.
Cum anume?
Vă vând parcela de la nord la jumătate de preț.
Terenul e gol, nu veți mai plăti să mutați pe nimeni.
E un compromis bun, domnule Wyatt, amândoi știm asta.
Mă voi gândi și te voi căuta!
Ba vei răspunde acum!
Calea ferată va ajuta afacerile de aici, doar de asta negociez cu dumneata.
Dar ne descurcăm și fără voi. Oferta expiră când ies pe ușă.
Nu-mi place să iau decizii pripite.
Amândoi știm că National Pacific vrea ca linia să treacă prin Hope Valley
pentru că e cel mai scurt drum spre coastă.
Dar compania sigur va înțelege că nu-ți plac deciziile pripite.
Accept oferta!
Te lași greu!
E un târg cinstit!
La revedere, domnule Wyatt!
Ar mai fi ceva!
Femeile din Hope Valley nu se tem de provocări.
Abigail Stanton nu-și dorea să ocupe postul de primar,
dar s-a ridicat la înălțime și s-a înțeles cu compania National Pacific,
să ne aducă progres și prosperitate.
Cum compania feroviară și fabrica de cherestea fac angajări,
se ivesc mereu chipuri noi în oraș și în școala mea.
Faceți liniște!
Timmy, cânți la pian în pauză.
Cum vedeți, avem mulți elevi noi, așa că veți fi doi la un manual.
Cody, le distribui tu? Mulțumesc.
- Bună dimineața! - Mi s-a zis că aceasta e școala.
Eu sunt învățătoarea. Elizabeth Thatcher.
Shane Cantrell.
- El e fiul meu, Phillip. - Mă bucur să te cunosc!
N-a prea făcut școală, dar a mers la ore câteva luni, la Rock Ridge.
E un început.
Eu muncesc toată ziua și el n-are mamă să-l îngrijească.
Îmi pare rău!
Știe literele, puțină adunare și scădere.
Sigur se va descurca! Am fi încântați să ni te alături, Phillip.
- Să asculți de învățătoare. Auzi? - Da, domnule!
- Mulțumesc, domnișoară... - Thatcher.
...Thatcher.
Hai să-ți găsim un loc!
E în ordine!
Ce-ar fi să stai lângă Opal? Veți citi împreună.
Da, doamnă!
Vrei să-ți spun un secret?
Prima zi de școală e grea pentru oricine.
- Mă descurc! - Sunt convinsă!
Cum cred că rezolv o problemă cu Wyatt, se ivește alta.
- Nu vor să plătească taxe? - Deloc. Și nu cred că e bine.
Din ce am văzut...
companiei nu-i pasă ce e bine și ce e rău în afaceri.
- Dar lucrezi pentru ei. - Nu totul e așa cum pare.
Cu tine, niciodată!
Îi trebuie sare.
Drept temă pentru acasă,
citiți primul capitol din Rebecca de la ferma Sunnybrook.
- Nu ajung cărțile. - A mea nu are o pagină.
Știu. Veți citi pe rând, cu partenerii voștri.
Voi hotărâți cine ia cartea azi și cine o ia acasă mâine.
Recreație!
- Poți lua tu primul cartea! - Nu citesc prea bine.
Domnișoara Thatcher spune că te poate ajuta mămica.
Nu am o mămică.
- Atunci, te ajută tăticul. - Tații nu fac așa ceva.
Al meu face.
Vino, Brownie! O să-ți citesc!
Pregătește tu biscuiții pentru Bill, cât prăjesc ouăle!
Rosemary!
Bill așteaptă!
- Da. Scuze! Imediat! - Poate speli și niște vase.
Dacă va trece calea ferată prin oraș, mi-am zis că e momentul potrivit.
- Chiar este! - Sper!
- Mi-e cam frică. - Să nu-ți fie!
Asta ți-ai dorit mereu. Faci ceea ce trebuie.
Mulțumesc! Contează mult.
- Dar aș prefera să rămână un secret. - Îți promit!
Ați zis „secret”?
Nu, doar vorbeam. Rosemary, mulțumesc pentru biscuiți.
Dottie, trebuie să-mi spui! Bill te curtează din nou?
Nu! Suntem doar prieteni.
Biata de tine... Îmi pare rău!
Rosemary, te rog! A fost o hotărâre comună.
Desigur!
Care e secretul?
Îți zic, dacă promiți că nu-i mai spui nimănui!
Promit! Buzele mele-s pecetluite.
M-am hotărât...
să deschid o croitorie.
Dottie, ce idee minunată!
Hope Valley are mare nevoie de haine elegante!
Povestește-mi tot!
- Rosemary! Vasele! Imediat! - Vin!
Ce spuneai?
- Phillip, nu are cine să te ducă acasă? - Nu, dar știu drumul.
- Poate vin eu cu tine. - Nu e nevoie!
Mi-ar plăcea.
Bine. Dar, mai întâi, trec pe la prăvălie.
Tata a comandat câteva lucruri.
Ce coincidență! Și eu mergeam într-acolo.
- Putem merge împreună? - Cred că da.
Cu toți noii muncitori, tot suntem în urmă.
- Ne mai trebuie oameni. - Știu bine.
- Veste proastă. - Ce e?
A căzut pedala fierăstrăului circular. Reparația durează o zi.
- Și generatorul principal e pe ducă. - Desigur!
Cu tot respectul, dl Wyatt vrea cheresteaua în nouă zile.
Singura cale este să se lucreze ore suplimentare.
Dar deja lucrăm trei ore în plus.
- Sunt recunoscător, desigur... - Știu!
Murphy are dreptate.
Dacă pierdem contractul, mulți vor rămâne fără slujbă.
Nu există altă cale! Așa că... înapoi, la muncă!
- Și tu! - Da, domnule!
Bine!
Phillip, jucăm baseball?
- Nu ai teme? - Nu.
Domnișoara Thatcher vă dă mereu teme.
Aveam de citit o poveste, dar azi e rândul Annei să ia cartea.
- Așadar, ne jucăm? - Nu am mănușă.
Ți-o dau pe a mea. Luăm bâta mea.
- Se poate? Doar zece minute. - Normal! Dar apoi te duc acasă.
- Dacă și domnișoara Abigail e de acord. - Fugi la joacă!
Nu-s destule cărți pentru elevi?
Nu. Iar cele pe care le avem se destramă.
- Îmi trebuie de toate pentru noii elevi. - Aș vrea să fie simplu...
Sigur e loc în bugetul municipal și pentru școală.
- Acum trebuie să te descurci așa. - Abigail, e important!
Știu! Le-aș da și Luna de pe cer copiilor, dar nu avem destui bani pentru tot.
- Astea-s „durerile creșterii”. - Vestea bună e că dispar.
Până la urmă!
Mai multă formă, trenă
și un decolteu mai generos.
Ce anume?
Rosemary, unde e ceainicul? Aș vrea un ceai.
Da, ceainicul... E chiar aici.
- Ai fost ocupată după-amiază. - Da. N-am stat o clipă!
Clara s-a oferit să ajute cu vasele,
dar a muncit deja tot schimbul, așa că i-am zis să nu-și facă griji!
- Mă ocup eu de restul! - Mulțumesc, Rosemary!
- Regret că eu și Bill nu v-am ajutat. - Nu-ți cere scuze!
Amândoi sunteți ocupați, de asta m-ați angajat pe mine.
- Ca să vă ajut la nevoie! - Îți mulțumesc.
Voi căuta o cană curată pentru ceai!
„Rața a spus:«Mac-mac-mac.»”
- Nu așa face rața. - Atunci, cum face?
Lasă-mă să încerc și eu...
Domnișoară Thatcher!
- E vreo problemă? - Nu! Phillip s-a descurcat de minune.
- Atunci, de ce ai venit? - L-am condus acasă.
Mersi, dar se descurcă singur!
Am vorbit cu doamna Brayman. Cum fiica ei e tot eleva mea,
îl poate aduce ea pe Phillip acasă, de azi încolo.
Îl va supraveghea cât lucrezi la fabrică.
Dacă așa vrea ea... Orice femeie își face griji aiurea.
- Hai să mâncăm ceva! - Da, domnule!
Ați vrea să luați cina la mine acasă, săptămâna asta?
- V-ar prinde bine o cină gătită! - Ești amabilă, dar nu vrem să deranjăm!
Îmi place să-mi cunosc elevii în particular.
- Așa îi înțeleg mai bine. - Mersi, dar nu e cazul. Vino!
Mersi că m-ați adus acasă, domnișoară Thatcher!
Cu plăcere, Phillip!
Ne vedem mâine!
Bill!
Am primit vești de la centru.
Frații Tate au evadat din închisoarea Granville.
- Granville? E în Nord. - Cică ar veni încoace.
Bandele luptă pentru controlul teritoriilor nordice.
- Frații Tate sunt mai în siguranță aici. - De ce-ar veni într-un oraș așa de mic?
Curtis și Glenn Tate jefuiesc transporturile cu bani.
Nu vă vin banii în curând?
Poimâine. Cu poștalionul, din Buxton.
- Va trebui apărat. - De acord!
Eu și Bill vă vom escorta, pentru orice eventualitate.
Știi cum operează frații Tate? Ne-ar trebui informații.
Cred că știu de unde le obținem.
CAFENEAUA LUI ABIGAIL
Poftă bună!
Am cerut clătite.
Elizabeth, trebuie să-ți lărgești orizonturile.
- Îmi plac așa cum sunt. - Te-ai trezit cu fața la cearceaf?
Scuze, dar... Îmi fac griji pentru școală!
- Poate te ajut eu! - Doar dacă ai grămezi de bani.
Nu avem cărți, rechizite, absolut nimic.
Abigail e primărița și sunteți prietene. Cere-i ei!
Nu mă poate ajuta acum.
Deci școala ta e strâmtorată și trebuie să strângi cumva bani.
- O strângere de fonduri! - Nu e o idee rea!
E chiar minunată. De fapt... Am putea organiza un bal!
- O gală somptuoasă. - Rosemary!
Bărbații ar purta frac, femeile, rochii de bal, s-ar dansa vals...
Rosemary!
Sau organizăm o seară de cazino, cu ruletă, cărți de joc și zaruri.
Rosemary! Strâng bani pentru copii. Ei nu joacă jocuri de noroc.
Desigur! Ei ar putea servi antreurile.
Aș putea ține un spectacol după cină! Ca într-un club de teatru.
- Ce zici de un bâlci? - Un bâlci? Nu e ca un club de teatru.
- Dar ar fi haios! - Mulțumesc!
Să organizezi o tombolă! Așa se câștigă mulți bani.
Ar merge! Dar care să fie premiul?
Am un pieptăn frumos, de când am debutat pe Broadway, în piesa Coafeza.
- Rosemary, nu ai treabă? - Dar muncesc!
O ajut pe Elizabeth cu bâlciul pentru școală.
- Un bâlci? - Nu te teme!
- Ne descurcăm cu voluntari și donații. - Le pot ghici oamenilor!
Am jucat rolul ghicitoarei în piesa Ghicitoarea!
O piesă groaznică, dar am păstrat costumul.
Rosemary, privește în viitor! Nu te vezi spălând vase la bucătărie?
Le lăsasem la înmuiat!
- Sunt înmuiate! - Atunci, mă întorc la treabă!
Nu am câștiga o avere, dar ne-ar ajuta o vreme. Ce zici?
Spune-mi ce-ți trebuie și te ajut cu ce pot!
Un bâlci!
- Pare foarte amuzant! - Brownie adoră bâlciurile!
- Vom avea mere confiate? - Vom avea orice dorim!
Mai întâi, avem multe de făcut!
Trebuie să vopsim semne, să împărțim fluturași,
să facem lucruri de vânzare.
Domnișoara Abigail mă poate ajuta să fac brioșe, să le vând!
Te ajut! Ador brioșele!
- Tata poate construi chioșcurile. - Mama poate coase săculeții cu fasole.
Minunat! Avem nevoie de tot ajutorul. Aici sunt foile de înscriere.
Poftim!
Phillip, nu te bucuri?
Tati nu va putea veni, pentru că lucrează la fabrică.
Nici al meu.
O să văd ce se poate face!
POLIȚIA REGIONALĂ DIN NORD-VEST
Aveam celula fix lângă a lui Curtis Tate. I-am întâlnit și fratele.
Ne poți spune ceva util?
Curtis a spus că pune la cale jaful unui poștalion.
Bine că închisoarea i-a dat idei bune!
Voia să pună un țintaș bun pe un deal,
să împuște paznicii când s-ar fi apropiat destul.
- Să-i ucidă cu sânge-rece? - Nătărăi și sângeroși!
Sunt niște lași!
Nu se vor ivi până țintașul nu-și face treaba.
Deci ne vor întinde o capcană.
Nu mai e capcană, dacă știm de ea.
- Și noi vom ști. - „Noi?”
- Vin cu voi! - Nu e nevoie, Frank!
Mulți oameni își așteaptă leafa. Aș vrea să vă ajut.
Dar poate că nu mă vreți...
Bine. Pornim în zori!
- Rosemary, vreau un ceai cu iasomie! - Imediat!
- Ce sunt astea? - Schițe!
Modele de rochii.
Înțeleg!
- Sunt cheia succesului croitoriei tale. - Nici n-am deschis-o încă.
Planurile se fac din timp. Oricărei croitorii îi trebuie un creator.
Ei bine...
Sunt...
interesante!
Doar atât ai de zis?
Sunt cam extravagante pentru Hope Valley. Nu crezi?
Atâta șifon cu ștrasuri...
Și decolteurile...
- Prea îndrăznețe? - Puțin spus!
Poate că ai dreptate. Doamnele noastre nu-s pregătite pentru moda de lux.
Nu chiar de calibrul ăsta. Oricât de mic ar fi el...
Mersi pentru observații! Următoarea încercare va fi pe placul tău.
Nu ți-am cerut nimic...
Vai de mine!
Oamenii au muncit mult. Au nevoie de odihnă.
Trebuie să stea și cu familiile lor.
Aș vrea să accept, Elizabeth, dar nu pot.
E doar o după-amiază.
Dacă nu livrez la timp și pierd contractul,
va trebui să fac concedieri.
- Vrei ca familiile să flămânzească? - Normal că nu!
Wyatt deja își asumă un risc cu mine.
Putea comanda cherestea din Union City. Nu-l pot dezamăgi!
Îmi pare rău!
Scuză-mă, Abigail!
Cică compania feroviară nu va plăti taxe. Așa este?
Încă nu am luat o hotărâre.
Nu e corect să fie singura afacere care nu plătește taxe.
- De acord, dar nu-i așa de simplu. - Ba da, pentru mine!
Ar trebui să plătească taxe. Asta e tot.
Mă tot gândesc că domnul Gowen ar fi avut curaj să le țină piept.
Ned, tu ai susținut compania feroviară când s-a votat.
Iar nu domnul Gowen e primar, ci eu!
Atunci, de ce nu-mi aperi interesele?
Încerc să protejez interesele tuturor.
- Abigail! Ce bine că ai venit! - S-a întâmplat ceva?
Am comandat sandvici cu castravete și Rosemary a adus
ceva cu măsline, roșii și un soi de muștar nu prea bun.
Rezolv eu!
Cum să mănânc așa ceva?
Ce se întâmplă?
Doamna Rosemary ne ajută cu brioșele pentru bâlci.
Dar nu-s din cele obișnuite.
Acestea sunt cu marțipan, jeleu, nucă și brânză.
Băieți, ieșiți la joacă! O ajut eu pe Rosemary la curățenie.
Mersi! Vino, Robert!
Rosemary, ce se petrece?
Îi ajutam pe băieți cu brioșele pentru bâlci.
- Și asta? - E o operă de artă!
Ăsta nu-i sandvici cu castravete.
Dar are castravete! Uită-te sub pasta de anșoa.
Florence nu vrea pastă de anșoa, ci ce a comandat.
E așa de...
Vai de mine! Ești furioasă.
Nu sunt!
Eu...
- Te înțeleg! - Serios?
Ce ușurare!
Când m-am angajat aici, eram recunoscătoare că fac ceva.
Lee era mereu ocupat.
Dar eu sunt altfel, Abigail.
Când aud că Dottie deschide o croitorie...
Nu-ți dai demisia pentru că mă bazez pe tine.
Ești prietena mea. Nu te pot dezamăgi!
Și tu ești prietena mea. Nu te pot lăsa să fii nefericită!
Mă descurc cu Clara! O să dau anunț că-mi caut pe cineva.
Ești sigură?
Amândouă știm că nu ești făcută să speli vase.
Măcar pot reface acest sandvici.
Bucătăria mea...
Plec în zori! Ar trebui să mă întorc pe seară.
- Nu-mi place că nu ești sigur. - Mă voi întoarce pe seară!
Să te ții de cuvânt!
Nici nu știm dacă frații Tate sunt pe lângă Hope Valley.
Mergem doar pentru siguranță.
- Sau încerci să mă liniștești. - Și reușesc?
O să încerc altceva!
Să ai grijă!
Bill!
- Am primit asta de la centru. - Vești despre frați?
Despre Henry Gowen.
Au găsit un angajat la bancă, contabil judiciar, să fie martor
că Gowen a furat fonduri.
Problema păcatelor e că ies mereu la suprafață.
AJ Foster a primit imunitate ca să vorbească.
A fost plătit să ascundă urmele.
- Când îl arestezi pe Gowen? - Nu e așa de simplu!
Probele trebuie prezentate la tribunal. E nevoie de mandat judecătoresc.
Cât va dura?
- Depinde de judecător. - Săptămâni. Poate, luni.
- Nu e corect să fie în libertate! - Gowen e șiret.
Dar știe ce-l paște. Nu mai durează mult!
GRAJDURILE JOHNSON
INFIRMERIE
La revedere!
- Asta e infirmeria din Hope Valley! - Sunt impresionat.
Nu e mare lucru de văzut. Încet-încet, ne extindem!
Te descurci de minune! Aud că ai multă treabă.
Tot mai multă, dar mă descurc.
Ți-am mai zis, avem noroc că ești aici. Ai făcut multe cu ce ți-am oferit noi.
Ați fost foarte generoși!
Pari surprinsă.
Știi că National Pacific nu are reputație bună, când e vorba de oameni.
Așa era înainte! Am venit să dovedesc contrariul.
Compania vrea să procedeze așa cum se cuvine
pentru comunitate și oameni.
Și pentru femei?
Femeile au fost mereu slăbiciunea mea, dar asta e altă poveste.
- Asistentă Carter... - Alt pacient!
- Te las să-ți faci treaba! - Lasă-l aici!
Credem că e o entorsă, dar mai bine arunci o privire.
- Cum s-a întâmplat? - Și-a sucit piciorul când lucra.
Nu e vina nimănui. N-a fost atent!
- Neatenția nu-și are locul acolo. - Toți muncesc mult peste program.
Oamenii obosiți greșesc și au de suferit.
Am văzut cam mulți muncitori de-ai voștri.
Ce să-ți spun? Avem multe comenzi. Funcționăm la capacitate maximă.
Spune-i domnului Coulter să dea o pauză!
Regret, dar nu-i pot spune șefului ce să facă!
Nu-i nimic!
- Îi nimerești de aici? - Da, e floare la ureche!
Dacă ratezi, nu te plătim!
- Nu ratez niciodată! - Bine.
Noi ne pitim în șanț. După ce tragi, atacăm poștalionul.
- Sigur vreți să-i ucid? - E vreo problemă?
Nu pentru mine!
Opt oameni s-au accidentat săptămâna asta.
- Poate vorbesc cu domnul Coulter. - Am încercat deja!
E presat să livreze la timp comanda domnului Wyatt.
Poate vorbește cineva cu domnul Wyatt.
Bilete la tombolă, cinci cenți.
- Câte ai vândut? - Două.
Doar două?
- Atunci, eu iau zece. - Costă 50 de cenți.
- Eu vreau două duzini. - Adică?
Douăzeci și patru.
- Știi ceva? Să fie 30, mai bine! - Mulțumesc, domnule!
- Poftim. Păstrează restul! - Ești foarte generos, domnule Wyatt!
Mă bucur să susțin comunitatea.
Apropo, voiam să discutăm despre ceva important.
- Desigur! - E vorba de fabrică.
Știu că ai contract cu domnul Coulter, dar termenul impus este...
Este imposibil!
Imposibil?
Domnișoara Thatcher vrea să spună că au trudit atât de mult,
încât se rănesc.
Văd mulți la infirmerie. Sigur nu asta îți dorești!
Desigur că nu!
Dacă ai putea prelungi termenul ar conta mult.
Muncitorii s-ar odihni alături de familiile lor.
Mulțumesc pentru grijă, dar am de condus o afacere!
Nu e treaba mea cum își folosesc muncitorii timpul.
Nu te mai gândești, te rog? Ar însemna enorm pentru toți.
Organizăm un bâlci, să strângem bani pentru școală.
N-ar fi frumos să vină și tații?
O zi în plus n-are cum să strice.
- Vei veni și dumneata? - Nu l-aș rata!
Atunci, ne vedem acolo!
- Scuză-mă! - Da.
Domnule Cantrell!
Am o veste bună!
Termenul de livrare s-a prelungit.
Nu auzisem.
Cred că domnul Coulter îți va da liber o după-amiază,
să-l duci pe Phillip la bâlci.
- Nu-mi permit să-mi iau liber! - Sunt doar câteva ore.
Pentru mine, orele acelea sunt bani.
Te rog! Phillip doar o dată e copil. Nu poți da timpul înapoi!
Mă întorc la fabrică. Scuză-mă!
- Îl vezi pe Frank? - Ne flanca acum ceva vreme.
A reușit să stea nevăzut.
- Pastorul are mult curaj. - Dacă nu face pe eroul, va fi bine.
Nu pentru el îmi fac griji.
- A tras doar o dată. - Poate că a ratat.
S-o ștergem!
Bill spunea că l-ai eliminat singur pe țintaș.
Nu e mare lucru!
Ai multe talente, pastore. Vreau să te răsplătesc!
Mersi, dar nu vreau recompensă pentru o faptă bună.
Ai atacat cu mâinile goale un om înarmat. Nu e doar o faptă bună.
M-am plimbat cu prietenii, am făcut mișcare.
Nu-ți iau bani pentru asta.
Bine, dar să nu te miri dacă duminică e plină cutia milei.
- Iar tu vei primi un bonus la leafă. - Eu îți iau bucuros banii!
Nu știam că Frank s-a dus cu Bill și cu Jack să apere poștalionul!
Nici eu!
- Țintașul nu vorbește. - Așa fac mercenarii.
Dar va vorbi cu judecătorul.
Între timp, se va bucura de confortul din celulă.
Mă scuzați!
Ți-am zis că mă întorc pe seară.
Abigail!
Ce s-a întâmplat?
Ai plecat cu o treabă periculoasă, fără să-mi spui. De ce?
- Nu era așa de periculos. - Ray Wyatt nu e de acord.
Trebuia să-ți cer voie?
Frank, nu despre asta e vorba. Nu-ți spun eu ce să faci!
Încerc doar să te înțeleg.
Spui că ai lăsat trecutul, apoi pleci să vânezi nelegiuiți.
Aveau nevoie de ajutor. Ce am făcut?
Aș vrea să fim mai apropiați. Să comunicăm, să fim sinceri!
DILIGENȚĂ ȘI TRANSPORT MARFĂ
- Deci nu crezi că-s sincer? - N-am spus asta!
Înseamnă că nu comunicăm. Poate ar trebui s-o luăm mai încet!
Poate că da!
- Cum iese semnul cabinei foto? - E aproape gata.
- Cum ți se pare? - E o capodoperă!
Atunci, poate cer zece cenți.
- Ai cumpărat bilet la tombolă? - Am cumpărat chiar 20.
Dacă voi câștiga pieptănul, ți-l dăruiesc!
Poate că trebuie să încuiem ușa!
- Lee are vești minunate! - Că domnul Wyatt extinde termenul?
Vai, pereții ăștia chiar sunt subțiri!
Wyatt a zis că l-ați convins tu și Faith Carter.
De fapt, e meritul lui Faith.
Și eu am dus muncă de lămurire, nu uita!
- Deci închizi fabrica după-amiază? - Cam așa ceva!
Câțiva băieți voiau să lucreze, așa că-i plătesc dublu.
Ești foarte generos!
Mulțumesc, Lee! Elevii se vor bucura mult.
Ce pot să spun?
Tată, cumpărăm mere confiate la bâlci?
Știi bine că lucrez!
Dar fabrica e închisă mâine după-amiază.
Nu pentru toată lumea.
Am șansa să câștig mai mult, ca să nu mai stăm în cort.
- Nu mă deranjează cortul! - Îți trebuie un pat adevărat.
Fac ce e mai bine! O să înțelegi când o să crești!
Da, domnule!
- Te descurci fără mine. Nu-i așa? - Desigur!
Nu e chiar așa de frumos la bâlci.
Pe aproape!
BÂLCIUL ȘCOLII DIN HOPE VALLEY
Ce cuplu minunat! Vreți o fotografie?
Hai la brioșe proaspete! Brioșe!
VINDEM BRIOȘE
- Brioșe! - Chiar trebuie să țipi?
- Nu vrei să câștigi bani? - Cody, poți striga mai încet.
Brioșe de vânzare! Luați, până nu se termină!
- Vreau eu două. - Vezi? Nu e nevoie să țipi.
Tu ce vrei?
Sunteți minunați. Să vă fac poză!
ULUITOAREA GHICITOARE ROSEMARY
- Îmi poți ghici viitorul? - Desigur!
Am un al treilea ochi, care vede și aude totul!
Un ochi care aude?
Ar auzi mai bine, dacă n-ai mai sporovăi!
Văd iubire adevărată!
- Un bărbat înalt, brunet și chipeș? - Nu.
E hidos!
Dar îl vei iubi, oricum.
Pentru că e cumsecade?
Pentru că va fi bogat. Și vei fi foarte fericită!
Dar va fi hidos?
Râd de tine! Va fi foarte chipeș!
Zece cenți, te rog!
Mulțumesc!
- E rândul meu. - Te rog!
Văd un mare succes cu croitoria ta.
Dacă vei fi înțeleaptă să alegi
o creatoare talentată, să te ajute.
Oare ai pus acel al treilea ochi pe cineva anume?
Ce haios că întrebi!
CABINA SĂRUTULUI
Nu prea ai de lucru.
- Poate cumperi dumneata un bilet. - Le cumpăr pe toate!
Minunat!
Aduci o contribuție generoasă viitorului orașului!
Să începem!
Eu doar vând bilete. Florence e cu pupăturile.
Ultimul apel la cursa în trei picioare!
- Tatăl tău lucrează? - Da.
Phillip, îmi pare rău!
Vrei să participi la cursă? Îmi caut partener.
E voie?
- Desigur! Vino! - Bine.
- Mai e o echipă. - Bine.
- Bine! - Asta e!
- Bine. - Să vă leg!
- Așa, e strâns. - Mersi, Bill!
- Doamne, n-am făcut asta de ani buni. - Nu-mi vine să cred ce facem!
Fiți pregătiți cu toții!
Pe locuri,
fiți gata,
start!
Și au pornit!
În frunte, Jack și Robert. Nu! Jack și Robert se prăbușesc.
Elizabeth și Phillip trec pe locul întâi.
Abigail și Cody îi prind din urmă.
Sunt la egalitate! E greu de decis...
Elizabeth și Phillip înving, cu o lungime de deget!
Tati, ai venit!
Era de ajuns să lucrez jumătate de schimb.
- E prea târziu? - Niciodată!
- Unde-s merele alea confiate? - Pe aici!
ARUNCAREA CERCULUI
- Te-ai distrat, domnule Wyatt? - Mai mult decât mă așteptam.
Nu e momentul să discutăm afaceri,
dar te-ai gândit la cerința noastră de a nu plăti taxe?
Da. M-am și interesat.
Majoritatea municipalităților oferă o mică reducere a taxelor, atâta tot!
Așa că, poate, vă reduc taxele cu 20%.
Dar ai dreptate! Nu e momentul să discutăm afaceri.
Distracție plăcută! Mai ai o pată...
- Domnule Wyatt! - Domnule Gowen!
Cum te înțelegi cu doamna primar? Adică „domnița”, cum i-ai zis tu.
Nu prea bine.
În Hope Valley sunt femei tare încăpățânate!
Bine zis!
Poate că am trata mai ușor cu un bărbat mai de înțeles!
Poate!
- Discutăm în birou? - Haide!
- Crezi că Floyd va vorbi? - Nu contează! Poliția nu ne-a găsit.
Ne va găsi, dacă n-avem bani să trecem granița!
Punem altfel mâna pe lefurile alea!
Câți bani ai strâns?
Cât pentru cărți noi și încă ceva.
Atunci, bucură-te!
Mai avem nevoie de multe. Hărți, instrumente muzicale și de desen...
Nu pot organiza câte un bâlci când se mai termină câte ceva.
Astea-s problemele zilei de mâine. Uite ce ai realizat azi!
Nu e așa de greu să te ocupi de câteva jocuri și curse!
N-a fost doar atât!
Ai oferit o zi de distracție orașului, ai reunit un tată și un fiu.
Shane și Phillip?
Mă bucur că Shane a venit, dar mai au multe de schimbat.
I-ai ajutat să facă primul pas. E un început bun!
Faci multe pentru oraș, Elizabeth!
Nu știu ce ne-am face fără tine!
Dacă asta simți, domnule sergent, atunci, mai stau o vreme pe aici!
Subtitrarea: Irina Para