Tidigare i "When calls the heart":
-Du får en egen grupp. -Tack, men jag har ett jobb.
Vill du jobba för järnvägen?
Vi är överens.
Du har jobbat här förut.
-Vi behöver hjälp. -Jag tar jobbet.
Hope Valley vill ha järnvägen, men inte till varje kostnad.
Jag röstar emot förslaget.
Du fattade rätt beslut.
Halva staden håller med dig.
Den andra halvan vill inte förlora järnvägen.
De har rätt. Abigail, jag är din vän, men...
Du tycker att jag gör fel.
Att få hit järnvägen gynnar alla. Om Jed och några bönder måste flytta,
kanske det är priset vi får betala.
Det är priset de betalar. Du tjänar pengar.
Och skapar jobb. Deras hem och deras familjer, då?
Vi vill alla det som är bäst för Hope Valley.
Hoppas att vi får det.
Mr Wyatt.
Har du tid?
Givetvis.
Tack.
-Jag har tänkt på mötet, mr Wyatt. -Vill du ändra dig?
Inte precis.
Jag vet inte om vi har något att prata om.
-Jag tror att vi kan kompromissa. -Om du inte vill sälja marken
-söder om... -Lyssna bara.
Det kostar mer pengar att flytta järnvägen, men jag har en lösning.
Vad menar du?
Jag kan sälja marken norrut för halva priset.
Marken är tom, så ni behöver inte flytta på några personer.
Både du och jag vet att detta är en bra kompromiss.
Jag ska överväga det. Jag hör av mig.
NATIONAL PACIFIC-JÄRNVÄGEN
Du hör av dig nu. Järnvägen är bra för affärerna här,
och det är bara därför jag förhandlar,
men vi klarar oss utan er.
Erbjudandet försvinner när jag går ut.
Stora beslut bör övervägas.
Både du och jag vet att bolaget vill dra spåret genom Hope Valley,
eftersom det är den kortaste vägen till kusten.
Men de förstår säkert varför du vill överväga saken.
Jag accepterar förslaget.
Du förhandlar tufft.
Jag tycker att det var rättvist.
Hej då, mr Wyatt.
En sak till.
Kvinnorna i Hope Valley antar alltid utmaningar.
Abigail Stanton tänkte aldrig bli borgmästare, men hon lärde sig
och kom överens med National Pacific-järnvägen
för att ge oss ett ökat välstånd.
Både järnvägen och sågverket anställer arbetare
och det är många nya ansikten i staden.
I mitt klassrum också.
Lugna er nu. Timmy, du kan spela piano under rasten.
Som ni ser, har vi många nya elever idag,
så ni får dela på böckerna.
Cody, kan du dela ut de här? Tack.
God morgon.
-De sa att detta är skolan. -Jag är lärarinnan. Elizabeth Thatcher.
Shane Cantrell.
-Detta är min son, Philip. -Angenämt, Philip.
Han kan inte jättemycket,
men han gick i skolan några månader i Rock Ridge.
Det är en bra början.
Jag är på jobbet hela dagen, och han har ingen mamma.
Det var tråkigt att höra.
Han kan de flesta bokstäverna
-och kan lite matematik. -Det kommer att gå bra.
Det är roligt att ha dig här, Philip.
Gör som lärarinnan säger, okej?
Ja, sir.
-Tack... Ms....? -Thatcher.
Thatcher.
Vi får hitta en plats till dig.
Det är ingen fara.
Vill du sitta bredvid Opal?
-Ni kan läsa tillsammans. -Okej, ma'am.
Vill du veta en hemlighet?
Första dagen i skolan är jobbig för alla.
-Jag klarar mig. -Det vet jag.
Så fort jag har löst ett problem med Wyatt, får jag ett nytt.
-Vill de inte betala någon skatt? -Noll. Och det är inte rätt.
Vad jag har märkt...
...så verkar inte rätt och fel spela roll för järnvägen.
-Men du jobbar ändå för dem. -Allt är inte alltid som det verkar.
Ingenting är det för dig.
Mer salt behövs.
Jag vill att ni läser
läser första kapitlet av Rebecca of Sunnybrook Farm.
Men det finns inte tillräckligt med böcker.
Och min saknar en sida.
Jag vet. Ni får turas om med er partner.
Bestäm vem som tar med boken hem i kväll,
och vem som tar den i morgon. Nu är det dags för rast.
Du kan ta med boken först.
-Jag kan inte läsa allt. -Det är okej
-om din mamma hjälper dig. -Jag har ingen mamma.
-Då kan din pappa hjälpa dig. -Sådant gör inte pappor.
Min pappa gör det.
Kom nu, Brownie. Jag kan läsa för dig.
Lägg brödet i påsen till Bill medan jag fixar äggen.
Rosemary.
Bill väntar.
Just det. Jag fixar det direkt.
Sedan kanske du kan diska lite.
Nu när järnvägen kommer hit, borde jag slå till.
-Tiden är inne. -Jag hoppas det.
Jag är lite rädd.
Var inte rädd. Du har alltid velat göra detta.
-Det är rätt beslut. -Tack. Det betyder mycket.
Kan vi hålla detta mellan oss?
Absolut.
Pratar ni hemligheter?
Nej, vi pratar bara. Tack för de här.
Snälla, berätta. Är du och Bill tillsammans igen?
Nej, vi är bara goda vänner.
Din stackare. Jag beklagar.
Sluta nu. Det var ett gemensamt beslut.
Givetvis.
Vad är hemligheten?
Jag kan berätta, om du inte säger något till någon.
Jag lovar att inte berätta något.
Jag har beslutat...
-...att öppna en klädaffär. -Vilken underbar idé.
Hope Valley behöver lite haute couture.
-Berätta allt. -Rosemary!
-Disken! Nu? -Jag kommer!
Fortsätt.
Philip?
-Följer ingen dig hem? -Nej, men jag kan vägen.
-Jag kan följa dig. -Det måste du inte.
Men jag vill göra det.
Okej, men jag måste stanna vid affären.
Pappa har beställt några saker.
Vilket sammanträffande. Jag ska också till affären.
-Kan vi gå tillsammans? -Jag antar det.
Vi ligger bakom, trots att vi har extra personal.
-Vi behöver fler män. -Jag vet.
-Dåliga nyheter. -Vad?
Sågen har gått sönder igen, det tar hela dagen att laga den.
-Och huvudgeneratorn går sönder snart. -Givetvis.
Ursäkta mig, sir...
Mr Wyatt väntar sig en leverans om nio dagar.
Vi klarar bara det om personalen jobbar extra.
Men vi har jobbat tre timmar extra redan.
-Jag är tacksam för jobbet, men... -Det vet jag.
Det vet jag.
Men Murphy har rätt.
Om järnvägskontraktet ryker, försvinner många jobb.
Så ni får jobba på.
-Du också. -Ja, sir.
Okej.
Ska vi kasta boll, Philip?
-Har inte du läxa? -Nej.
Ms Thatcher ger alltid läxa.
Vi ska läsa en berättelse, men Anna har vår bok.
Får vi leka?
-Jag har ingen handske. -Du får låna min.
Är det okej? I bara 10 minuter?
Givetvis. Men sedan borde jag följa dig hem.
-Om det är okej med ms Abigail. -Ja, det är okej. Ha det så roligt.
-Har du inte tillräckligt med böcker? -Nej, och de vi har är trasiga.
Vi har många nya elever, jag behöver mer av allt.
Jag önskar att det fanns ett enkelt svar.
Det måste finnas lite pengar till skolmaterial.
-Inte just nu. -Detta är viktigt.
Jag vet, och jag hade velat ge allt till barnen,
men det finns ingenting just nu.
-Detta är växtvärk, antar jag. -Ja, men den försvinner.
Till slut.
Lite mer form...
...och fler detaljer.
Vad pratar du om?
Var är tekannan? Jag vill ha lite te.
Tekannan...
Just det, där är den.
-Det var mycket folk idag. -Ja.
Det stämmer. Det var full rulle.
Clara erbjöd sig att stanna kvar och diska,
men hon hade jobbat hela dagen, så jag bad henne att gå hem.
Jag skulle ta hand om resten.
Tack, Rosemary. Förlåt att jag och Bill inte har hjälpt till.
Be inte om ursäkt. Ni är upptagna, och därför anställde ni mig.
För att hjälpa till.
Tack för hjälpen.
Jag ska försöka hitta en ren tekopp.
-"Och ankan sa:" -Så låter inte ankor.
Hur låter de?
Låt mig prova.
Ms Thatcher.
-Har något hänt? -Nej.
Inte alls.
Det gick bra för Philip. Du borde vara stolt.
-Vad gör du här, då? -Jag följde honom hem.
Tack, men han klarar sig själv.
Eftersom mrs Braymans dotter också går i klassen,
sa hon att hon kan följa Philip hem från skolan.
Hon håller ett öga på honom
-medan du jobbar. -Okej, om hon vill det.
Kvinnor oroar sig alltid.
Nu ska vi laga mat.
-Okej, sir. -Vill du och Philip
äta middag hos mig någon gång? Ni behöver ett hemlagat mål mat.
-Tack, men vi vill inte störa. -Jag vill lära känna eleverna
utanför klassrummet. Då förstår jag dem bättre.
Vi klarar oss bra. Tack ändå.
Kom nu.
-Tack för att du följde mig hem. -Ingen orsak, Philip.
Vi ses i morgon.
Bill.
Högkvarteret hörde precis av sig.
Tate-gänget bröt sig
-ut från fängelset. -Det ligger norrut.
-De kan vara på väg hit. -Gängen krigar om kontrollen
över de norra områdena.
Det är säkrare här för skitstövlar
-som Tate-gänget. -Varför bryr de sig om vår stad?
Curtis och Glenn Tate rånar lönetransporter.
Har inte ni en lönetransport på väg?
Jo, i övermorgon.
-Den behöver skydd. -Ja.
Bill och jag eskorterar den. För säkerhets skull.
Vet du hur Tate-gänget jobbar? Vi behöver information.
Jag vet var vi kan hitta den.
Bon appétit.
Jag bad om pannkakor.
-Du måste bredda din palett. -Jag gillar min palett.
Vaknade någon på fel sida i morse?
Förlåt. Jag... Jag är orolig för skolan.
-Jag kan hjälpa dig. -Bara om du har pengar.
Vi har för få böcker och för lite material.
Abigail är borgmästare och din vän. Be henne om hjälp.
Hon kan inte göra något just nu.
Din lilla skola behöver pengar
och ni måste få in dem. Ni behöver en insamling.
-Det är ingen dålig idé. -Det är en toppenidé.
Jag vet vad vi kan göra.
Vi organiserar en glamorös bal.
-Rosemary. -Män i smoking,
-kvinnor i klänningar, dansandes... -Rosemary.
Eller en kasinokväll på saloonen.
-Med rouletthjul, kortspel och tärning. -Rosemary.
Det är en insamling för barn.
De spelar inte hasardspel.
Givetvis inte. De kan servera maten.
Jag kan ha en show efter maten. Som en middagsklubb.
-Vad sägs om en karneval? -En karneval?
Det är ingen middagsklubb...
-...men det kan bli roligt. -Tack.
Ni måste ha ett lotteri. De drar in mycket pengar.
Det kan fungera. Vad ska vinsten vara?
Jag har en vacker kam
från min Broadway-debut i The hairdresser.
Rosemary. Borde inte du jobba?
Det gör jag. Jag hjälper Elizabeth med hennes karneval
-för skolan. -En karneval?
Den kostar ingenting. Vi gör allt med frivilliga och donationer.
Jag kan spå folks framtid.
En gång spelade jag spågumma i The fortune teller.
Pjäsen var hemsk, men jag fick behålla kläderna.
Eftersom du kan se in i framtiden, ser du dig själv diska?
-Jag blötte ner dem -De är blöta nu.
Dags att jobba.
En karneval drar inte in mycket,
men den kan hjälpa oss. Vad tror du?
Säg till om du behöver något. Jag hjälper gärna till.
En karneval.
-Vad roligt! -Brownie älskar karnevaler.
Kan vi ha godisäpplen?
Vi kan ha vad vi vill. Men vi har mycket att göra.
Vi måste måla skyltar, dela ut flygblad
och göra saker vi kan sälja.
Ms Abigail kan hjälpa mig baka muffins.
Jag kan hjälpa till. Jag älskar muffins.
Pappa kan snickra båsen.
Min mamma kan sy påsar till påskastningen.
Toppen. Vi behöver all hjälp vi kan få. Jag har anmälningslistor här.
Varsågoda.
Ska det inte bli kul, Philip?
Pappa kan inte komma, han måste jobba på sågverket.
Min pappa också.
Jag ska försöka göra något åt det.
POLISKONTOR
Min cell i Granville var bredvid Curtis Tates.
-Jag träffade hans bror också. -Vet du något?
Curtis sa att han hade en idé om hur man utför ett rån.
Vad bra att han nyttjade sin tid i fängelset väl.
Han tänkte hyra en prickskytt, placera honom på en kulle
och skjuta vakterna
-när de kom nära. -Döda dem?
Korkad och blodtörstig hör ihop.
Tate-bröderna är fega. De gör ingenting
-förrän prickskytten är färdig. -Vi rider in i en fälla.
Det är ingen fälla om vi är beredda. Och det är vi.
Vi?
-Jag följer med. -Det behöver du inte göra.
Många är beroende av lönen. Jag vill hjälpa till.
Förutsatt att ni vill ha sällskap.
Okej.
Vi rider i gryningen.
-Jag vill ha lite jasminte, tack. -Absolut.
-Vad är detta? -Modeller.
För klänningar.
Jag förstår.
De är precis det du behöver till din nya butik.
-Den är inte öppen ännu. -Det är bra att planera.
Alla bra klädbutiker behöver... en duktig designer.
Tja...
De är verkligen...
Intressanta.
Är det allt du har att säga?
De är lite väl...
...extravaganta för Hope Valley.
Så mycket chiffong, pärlor och urringningarna...
-För vågade? -Minst sagt.
Du kanske har rätt.
Våra damer är inte redo för fint mode.
Inte på det här sättet. Och mindre urringat.
Tack för din kritik, Dottie. Mitt nästa försök blir bättre.
Jag bad inte om...ett till försök.
Herregud.
Dina arbetare har jobbat hårt. De behöver vila lite.
De behöver tillbringa tid med sina familjer.
-Jag vill säga ja, men jag kan inte. -Det är bara en eftermiddag.
Om jag missar leveransdatumet och förlorar kontraktet,
måste jag avskeda folk.
-Ska deras familjer gå hungriga? -Givetvis inte.
Wyatt tar en risk genom att anlita mig.
Han kunde ha beställt trä från Union City istället.
Jag kan inte svika honom. Jag beklagar.
Ursäkta mig, Abigail.
Jag hörde att järnvägen inte kommer att betala skatt.
Stämmer det?
-Det är inte bestämt. -Det låter inte rättvist...
...att järnvägen slipper betala skatt.
-Jag vet, men det är komplicerat. -Inte för mig.
Järnvägen borde betala skatt precis som vi andra. Punkt slut.
Jag tror att mr Gowen hade vågat säga emot dem.
Jag minns att du stöttade järnvägen när vi röstade.
Och mr Gowen
är inte borgmästare längre, det är jag.
-Varför skyddar du inte mig då? -Jag försöker skydda alla.
Vad skönt att du är här, Abigail.
-Är något på tok? -Jag beställde en gurksmörgås,
och Rosemary gav mig den här. Med oliver, tomater och...
...någon typ av konstig senap.
Jag löser det.
Den gick inte att äta.
Vad i hela friden?
Ms Rosemary hjälper oss baka muffins inför karnevalen.
Men inte tråkiga muffins. Det är marsipan i dem.
Och sylt, valnötter och ost också.
Gå ut och lek en stund, så hjälper jag Rosemary städa.
Tack. Kom igen, Robert.
Vad är det som pågår, Rosemary?
Jag hjälpte pojkarna baka muffins inför karnevalen.
-Och detta? -Är den inte vacker?
-Detta är inte en gurksmörgås. -Det ligger gurka i.
Titta under ansjovis-röran.
Florens vill inte ha ansjovis-röra. Hon vill ha sin beställning.
Herregud...
Du är arg på mig.
Jag är inte arg.
Jag...
-Jag förstår. -Gör du det?
Vilken lättnad.
När jag började arbeta här, ville jag bara ha något att göra
eftersom Lee arbetade.
Men detta är inget för mig.
När jag hörde att Dottie ska öppna en klädbutik...
Du vill inte sluta eftersom jag behöver dig.
Jag vill inte svika min vän.
Du är min vän också, och du är olycklig.
Clara och jag klarar oss.
Jag skaffar hjälp senare i dag.
-Är du säker? -Både du och jag vet
att detta inte passar dig.
Då kan jag ordna till smörgåsen, i alla fall.
Herregud, mitt kök.
Jag rider i gryningen. Jag borde vara hemma i kväll.
Jag gillar inte ordet "borde".
Jag kommer hem i kväll.
Du måste lova.
Vi vet inte ens om Tate-gänget är nära Hope Valley.
Vi rider bara med för säkerhets skull.
-Du försöker trösta mig. -Fungerar det?
Låt mig prova något annat.
Ta det försiktigt?
Bill.
-Vi fick precis detta. -Nyheter om Tate-gänget?
Nyheter om Henry Gowen.
De har hittat en banktjänsteman som kan vittna
om att Gowen stal pengar från staden.
Problemet med synd är att den alltid avslöjas.
De gav AJ Foster immunitet mot att han vittnar.
-Han fick betalt för att dölja spåren. -När arresterar du Gowen?
Först måste domstolen få bevisen,
jag kan inte göra något utan en häktningsorder.
-Hur lång tid tar det? -Det beror på domaren.
Veckor. Kanske månader.
-Det känns inte rätt att han får gå fri. -Gowen är smart.
Det är på tiden att han får det han förtjänar.
Kom igen.
SJUKHUS
Hej då.
Tja...
...här är det. Hope Valleys sjukhus.
-Jag är imponerad. -Det är inte mycket att se ännu.
-Sakta men säkert. -Du gör ett bra jobb.
Och du har varit upptagen.
Det är mer att göra nu, men jag klarar mig.
Jag har sagt det förut, men vi har tur som har dig.
-Du har gjort mycket med det du fick. -Järnvägen har varit generös.
-Du låter förvånad. -Du vet säkert att National Pacific
inte har ett gott rykte när det gäller att se efter folk.
Det är i det förflutna.
Tro det eller ej, men järnvägen vill göra det som är rätt.
-För samhället och mänskligheten. -Och för kvinnor?
Jag har alltid gillat kvinnor. Men det är en annan historia.
-Syster Carter. -Ännu en patient.
Jag ska gå nu.
Sätt dig här.
Det är nog bara en stukning, men du borde titta.
Hur gick det till?
Han stukade den när han jobbade. Det var ingens fel.
-Han var vårdslös. -Man ska vara försiktig
-på sågverket. -Alla jobbar
-övertid nuförtiden. -Trötta personer gör misstag,
och då skadar sig folk.
Jag har sett många av dina anställda på sistone.
Vi har många leveranser nu. Vi arbetar hårt.
Hälsa mr Coulter att männen behöver en paus.
Jag säger inte till min chef vad han ska göra.
Det är ingen fara.
-Kan du träffa dem härifrån? -Absolut.
Det är enkelt.
Missar du, får du inte betalt.
Jag missar inte.
Bra.
Vi är där nere, utom synhåll. Så fort du skjuter...
...tar vi vagnen.
Ska jag verkligen döda dem?
Är det ett problem?
Inte för mig.
Åtta män har skadat sig den här veckan.
-Jag borde prata med mr Coulter. -Det har jag gjort.
-Han måste leverera till mr Wyatt i tid. -Då borde någon prata med mr Wyatt.
-Lotter, bara fem cent. -Hur många har du sålt?
-Två stycken. -Bara två?
-Då köper jag 10 stycken. -Femtio cent för 10 stycken.
-Jag köper två dussin. -Hur många är det?
Tjugofyra. Vet du vad? Jag köper 30 stycken.
-Tack. -Varsågod.
Behåll växeln.
Vad generöst, mr Wyatt.
Jag vill stödja samhället.
På tal om det, jag vill prata med dig om något viktigt.
-Givetvis. -Det är sågverket.
Jag vet att du har kontrakt med mr Coulter,
men er deadline är...
Den är oresonlig.
-Oresonlig? -Ms Thatcher menar
att arbetarna har jobbat så hårt,
att de skadar sig. Många måste uppsöka sjukhuset.
-Det vill du säkert inte. -Givetvis inte.
Om du kan ge dem mer tid, kan de få vila lite,
och tillbringa tid med sina familjer.
Jag förstår vad du menar, men jag driver ett företag.
Hur de tillbringar sin tid är inte mitt problem.
Kan du inte tänka om?
Det betyder mycket för alla.
Vi ska ha en karneval för att samla in pengar till skolan.
Vore det inte trevligt om papporna kunde komma?
En dag extra kanske är okej.
-Kommer du till karnevalen? -Absolut.
Då ses vi där.
-Ursäkta mig. -Okej.
Mr Cantrell. Mr Cantrell.
Jag har goda nyheter.
Er deadline är framflyttad.
-Det visste jag inte. -Jag tror att det innebär
att du kan följa med Philip till karnevalen.
-Jag kan inte ta ledigt. -Det är bara några timmar.
Kanske för dig, men för mig är det pengar.
Snälla? Philip får bara en barndom, och du kan inte göra om det.
Jag måste tillbaka till jobbet.
Har du sett Frank?
Han tog en annan väg. Han är duktig på att inte synas.
Pastorn är modig.
Jag hoppas inte att han gör något dumdristigt.
Jag är inte orolig för honom.
-Det var bara ett skott. -Han kanske missade.
Vi borde sticka.
Bill sa att du tog hand om prickskytten helt själv.
-Det var ingenting. -Du har många talanger.
Låt mig visa min tacksamhet.
Tack, men jag behöver ingen belöning.
Du slogs mot en prickskytt med bara händerna.
Det är något speciellt.
Jag var ute och red med mina vänner, och fick lite motion.
Det tar jag inte betalt för.
Bli inte förvånad om du får många bidrag i kyrkan på söndag.
-Och du får en bonus. -Jag tar gärna dina pengar.
Jag visste inte att Frank red med Bill och Jack.
Inte jag heller.
Prickskytten pratar inte.
Det är väntat. Han pratar säkert med domaren.
Tills dess kan han njuta av sin fängelsecell.
Ursäkta mig.
Jag sa att jag skulle återvända.
Abigail.
Vad står på?
Du berättade inte om det farliga uppdraget. Varför inte?
-Det var inte så farligt. -Ray Wyatt tycker det.
-Borde jag ha bett om lov? -Det handlar inte om lov.
Jag bestämmer inte över dig.
Men jag försöker förstå. Du påstår att ditt förflutna är bakom dig.
-Plötsligt jagar du skurkar. -De behövde hjälp. Vad är problemet?
Jag vill att vi ska stå varandra nära. Att vi ska kommunicera och vara ärliga.
-Är jag inte ärlig? -Det sa jag inte.
Då kommunicerar vi inte.
Vi kanske borde lägga ner.
Ja, kanske det.
-Hur går det med skylten? -Nästan färdig.
Vad tycker du hittills?
Den är ett konstverk.
Då borde jag ta betalt 10 cent.
-Har du köpt en lott? -Jag köpte 20 stycken.
Om jag vinner kammen, får du den.
-Vi borde börja låsa dörren. -Lee har spännande nyheter.
-Om att ni har fått mer tid? -Herregud.
Väggarna är tunna här.
Wyatt sa att du och Faith Carter övertygade honom.
-Faith gjorde det mesta. -Jag övertygade lite också.
Låt oss inte glömma det.
Stänger ni under eftermiddagen?
Ja, nästan. Några ville verkligen arbeta, så...
De får dubbelt betalt.
-Vad generöst. -Tack, Lee.
Eleverna kommer bli jätteglada.
Vad kan jag säga?
Kan vi äta godisäpplen på karnevalen?
Du vet att jag måste jobba.
-Men sågverket är stängt. -Inte för alla.
Jag kan tjäna lite extra pengar, så vi kan köpa ett hus.
Tältet är helt okej.
Du behöver en säng.
Jag gör det som är bäst. Du förstår när du blir äldre
Ja, sir.
Klarar du dig själv i morgon?
Absolut.
Karnevaler är ändå inte så roliga.
KARNEVAL
Vad nära.
Ja!
Vilket fint par ni är. Vill ni ha en bild?
Vi leker en lek.
Muffins! Köp muffins här!
BAKVERK
-Muffins! -Måste du skrika?
-Vill du inte tjäna pengar? -Du kan vara lite tystare, Cody.
Muffins till salu. Köp innan de tar slut.
-Jag köper några. -Ser du? Du måste inte skrika.
Vad vill du ha?
Vad fina ni är. Jag tar ett kort.
SPÅGUMMAN ROSEMARY
-Kan du spå min framtid? -Givetvis.
Jag har ett tredje öga som ser och hör allt.
Ett öga som hör?
Det hör bättre om du slutar prata.
Jag ser...
...sann kärlek i din framtid.
-Är det en lång, mörk skönhet? -Nej.
Han är gräslig.
Men du älskar honom...
...ändå.
För att han är snäll?
För att han är rik. Ni kommer att bli lyckliga.
Men...han är gräslig?
Jag skämtar.
Han är jättesnygg.
Tio cent, tack.
Tack.
-Min tur. -Varsågod.
Jag ser...en lyckad butik.
Men bara...
...om du är vis nog
att välja en duktig designer som hjälper dig.
Vet du vem det kommer att vara?
Lustigt nog.
PUSS-BÅS
-Du säljer inte många biljetter. -Då får du köpa en.
Jag vill köpa alla biljetter.
Vad härligt.
Du ger ett generöst bidrag till Hope Valleys framtid.
ÄPPELDOPP
Ska vi?
Jag säljer bara biljetter. Florence pussar.
Nu börjar det trebenta loppet!
-Jobbar din pappa? -Ja.
Jag beklagar, Philip.
Vill du springa? Jag behöver en partner.
Är det tillåtet?
-Givetvis. Kom igen. -Okej.
-Ett till lag. -Okej.
-Då kör vi.
-Såhär? -Nu knyter jag fast er.
-Sådär. -Tack.
-Det var längesedan jag gjorde detta. -Detta är otroligt.
Okej, allihopa!
-Klara? -Redo.
Färdiga...
Gå!
Där sticker de iväg!
Jack och Robert leder. Nej, de ramlar.
Elizabeth och Philip leder!
Abigail och Cody hinner ikapp!
Det är jämnt!
-Elizabeth och Philip vinner! -Toppen!
Du kom, pappa.
Ett halvt skift räckte för dagen.
-Är jag för sen? -Det är aldrig för sent.
-Var är godisäpplena? -Här borta.
RINGKAST
-Hade du kul, mr Wyatt? -Mer än väntat.
Jag vet att vi inte borde prata affärer,
men jag undrar om du har tänkt på skatterna?
Ja, jag undersökte saken,
och i de flesta städerna får järnvägen sänkt skatt, inte mer.
Jag sänker er skatt med 20 procent.
Men du har rätt. Idag ska vi inte prata affärer.
Ha det så trevligt, och...
...du missade lite.
Mr Wyatt.
Mr Gowen.
Kommer du bra överens med borgmästaren?
Som du kallade henne...
-...den lilla damen. -Nej, tyvärr inte.
-Hope Valley har envisa kvinnor. -Det stämmer bra.
Vi kanske borde förhandla med någon annan.
Kanske det.
Ska vi prata på mitt kontor?
Okej.
Snackar Floyd?
Det spelar ingen roll. Mounties har inte hittat oss.
Det gör de om vi inte får tag i pengar till att fly.
Vi snor pengarna på något annat sätt.
Hur mycket fick ni ihop?
Tillräckligt för att köpa nya böcker och lite till.
Då borde du vara glad.
Vi behöver mycket mer. Kartor, konstmaterial, instrument.
Jag kan inte ordna en karneval så fort något behövs.
Bry dig om det i morgon.
Titta vad du gjorde idag.
Det är inte så svårt att organisera några lopp och lekar.
Det var mer än så.
Staden fick ha roligt.
Du förde samman en pappa och hans son.
Shane och Philip?
Det var kul att Shane kom, men de har långt kvar.
Du hjälpte dem ta första steget, det är en bra början.
Du gör så mycket för staden.
Jag vet inte vad Hope Valley skulle göra utan dig.
Då...
...kanske jag kan stanna ett tag.
Undertexter: Robin Jonsson