Din episoadele anterioare...
După ce tragi, atacăm!
- Sigur vreți să-i ucid? - E vreo problemă?
Nu pentru mine.
Nu-mi pot lua liber.
Phillip doar o dată e copil. Nu poți da timpul înapoi.
Te înțelegi cu primărița?
Am trata mai ușor cu un bărbat mai de înțeles!
Poate!
CAFENEAUA LUI ABIGAIL PRĂVĂLIA LUI YOST
- Ați găsit bucătar? - Încă nu, dar sper să găsim în curând!
- Suntem foarte ocupate. - Înțeleg perfect.
Când credeam că am destule rechizite, s-au ivit școlari noi.
Ne descurcăm cumva!
- Te-ai înțeles cu compania feroviară. - Mi-am zis că așa e mai bine.
- Abigail, nu vreau să te contrazic... - Dar asta vei face!
Nu văd de ce e bine să-i lași să plătească taxe mai mici.
Cu tot respectul, nu e treaba ta, ci a mea!
- Îmi pare rău! - Nu, mie îmi pare rău!
- Bugetul nu e singura problemă. - Știu că e o presiune imensă!
Jack mă conduce spre școală. Vorbim altă dată?
Când o fi altcineva primar!
- Unde fugi? Te-ai spălat pe dinți? - Da.
Sper că nu doar ai udat periuța, ca data trecută!
Bine!
Pastorul Frank o vrea să joace domino diseară?
Luăm cina doar noi doi.
Dar mâncăm spaghete cu el în fiecare săptămână.
Știu.
- V-ați certat? - Cody, e greu de explicat!
Dar ne vom distra de minune, promit! Prepar un desert special.
Să nu întârzii la școală!
Dacă se poate, aș vrea să luăm cina mai târziu azi.
- Te pot ajuta cu ceva? - Dacă pui note la matematică.
Pe asta o las în seama ta.
- E bine la 19:00? Fac friptură înăbușită. - Pare o aventură!
- Am mai preparat. O dată. - Și a fost incredibilă!
Sergent Jack Thornton?
Ce te-am învățat eu?
Îmi explică și mie cineva ce se petrece?
Elizabeth Thatcher, el e sergentul Douglas Burke.
Doug. Și sunt caporal acum.
- Nu știam. Felicitări! - Datorită ție!
- Nu pricep! - Nici eu!
- De ce l-ai atacat? - O merita de mult.
Doug e unul dintre cadeții pe care i-am instruit eu.
- Mereu ne jucam farse. - Oarecum!
Jack era mai mare în grad, deci el făcea farsele.
Eu tăceam și înghițeam!
- Pentru ce te răzbunai acum? - Alege tu!
Ziua de raport! Ți-am pus lapte de capră în cizme.
Au puțit două săptămâni.
- Așa-s băieții... - Da!
Nu vă mai rețin! Mi-a făcut plăcere să te cunosc!
Domnișoară!
- Cum de ai atâta baftă? - Habar n-am!
Ce cauți aici?
Collins mi-a oferit postul refuzat de tine.
- Serios? - Plec cu o brigadă în Nord.
- Sunt mândru de tine, Doug! - Mersi, Jack!
Înnoptăm la tavernă. Speram să mai stăm de vorbă!
Desigur! Hai să-ți cumpăr o cafea!
Bună dimineața!
Bună dimineața! Vino, Robert! Bună, Phillip! Ia loc! Începem orele.
- Mă bucur c-ai venit la bâlci! - Era important pentru el.
Ține cam greu pasul. Poate îi citești dumneata.
L-ar ajuta și ați petrece timp împreună.
Fac tot ce pot, domnișoară Thatcher!
Bine, treceți la locurile voastre!
De azi, vom începe un proiect foarte haios!
- Brownie poate participa? - Desigur! Deopotrivă cu toată familia.
Săptămâna asta, veți face arborele genealogic.
Ce e asta?
E un exercițiu. Vă enumerați strămoșii, până la cei mai îndepărtați,
apoi îi prezentați clasei.
- Bunicul era pianist la Carnegie Hall. - Să scrii neapărat asta, Timmy!
Să luăm creion și hârtie și să începem!
- Se știe ceva despre tâlhari? - Nicio grijă, vor fi prinși în curând!
Cum de nu e încă logodită o fată atât de frumoasă?
Nu știu despre ea decât că e o asistentă bună.
Sigur sunt multe de aflat.
Ai vești de la domnul Jenkins, de la bancă?
- Împărțim lefurile mâine, după închidere. - Voi fi acolo!
- Bună dimineața, Henry! - 'Neața!
Localnicii sunt mulțumiți de tine.
Ai avut curaj să dai piept cu compania feroviară.
Unii nu cred c-am făcut destul.
Dar am auzit că un compromis bun lasă ambele părți nițel nemulțumite.
Mă tem că nu sunt de acord!
M-am documentat, Henry.
Alți primari nu i-au dat companiei marea cu sarea.
- Și vor trage ponoasele cândva! - E doar părerea ta.
Doamnă Coulter, nu te-am văzut!
Mă uitam la...
murături.
Cum să nu, Murphy! Te uitai după Katie Yost.
Nu e nimic rău în asta. Mai bine o inviți în oraș.
- N-aș putea. - De ce?
- Nu are pe nimeni. - Dacă mă refuză?
„Fricosul rămâne cu buza umflată!”
Poate, mai târziu!
TAVERNĂ JOCURI, WHISKY, MUZICĂ
- Îmi amintesc de tinerețe. - Da, sunt tinerei, dar o să-i formăm noi!
- Am învățat de la cel mai bun. - Și ai ajuns un lider.
Mulțumesc!
Recunosc, m-am mirat că ai refuzat oferta lui Collins.
- Aveam motivele mele. - Sau unul foarte frumos.
Tu ai vreo iubită?
- Nu! - Mă mir!
- Ai fost mereu un crai. - M-am schimbat.
„Cea mai mare recompensă e să-i slujești hotărât pe ceilalți.”
- De ce îmi sună cunoscut? - E un citat din...
...sergentul-major Brookings.
Era cel mai înțelept din regiment și un adevărat erou.
Dacă m-ar aștepta cineva acasă, nu mi-aș mai putea face datoria.
Nu așa cum ar trebui, ca la carte. Înțelegi?
Înțeleg perfect!
- Tu ți-ai făcut un rost aici. - Da.
Așadar... Ce faci diseară?
- Mai nimic. De ce? - Îți place friptura înăbușită?
- Domnule Wyatt, putem vorbi puțin? - Ce este?
- Școala e tot mai aglomerată. - De ce îmi spui mie?
Nu e corect pentru copii. Mulți sunt ai angajaților companiei feroviare.
Mai întâi, te plângi că bărbații din oraș lucrează prea mult.
Acum, te plângi că școala e prea plină. Ai multe nemulțumiri. Nu crezi?
Simt că nu contribuiți cât s-ar cuveni. Profitați de Hope Valley!
E o afacere, domnișoară Thatcher. Dumneata ești învățătoare.
Nu te privește ce facem noi!
Domnule Wyatt, îmi învăț elevii să fie corecți,
să fie cetățeni-model.
N-am timp pentru asta!
Poate ar trebui să îi dau de știre întregii comunități.
Sau poate că se va scrie în ziar ce aglomerată a ajuns școala
și cum compania feroviară nu ne ajută.
- Văd că pornești o cruciadă! - Apăr interesele elevilor mei!
- Devine o problemă! - Orice problemă are o soluție.
- Termină de mâncat, să jucăm domino! - Nu e la fel fără pastorul Frank.
Dar tot ne vom distra. Nu?
Aș vrea să vă împăcați!
Cody, adulții au nevoie uneori de o mică despărțire,
mai ales când nu se înțeleg.
Ce înseamnă asta?
Când joci baseball cu Robert, uneori, vreți amândoi să lansați.
Da, dar ne înțelegem până la urmă.
Eu și pastorul Frank încă nu ne-am înțeles.
Dar o veți face. Nu-i așa?
Hai să-ți dau o felie de prăjitură cu ciocolată!
- Ce bine dansezi! - Jack sigur mă întrece.
Nu. Îți cedez coroana, domnule!
- Ai făcut cursuri de dans? - Nu, dar mama iubea dansul.
Tata călătorea mult, așa că dansam eu cu ea.
- Ce mai face mama ta? - E bine. Mereu întreabă de tine.
Îl tratează ca pe fiul ei. Uneori, cred chiar că-l preferă.
E foarte adorabil.
Se face târziu! Merg să mă culc! Mulțumesc pentru primire, dră Thatcher!
Am dansat foxtrot, îmi poți spune „Elizabeth”.
Da, doamnă.
Te admir pentru ceea ce faci. Dar să ai grijă de tine!
Așa am de gând!
Doug!
Pare cam tânăr să conducă brigada!
- Crezi că se descurcă? - Mă voi ruga pentru el!
Atunci, o voi face și eu!
- N-ai pregătit micul dejun? - Regret, am fost prea ocupată!
- Cu ce? - Cu rubrica mea!
Cât am lucrat la cafenea, am luat iar pulsul lucrurilor în oraș.
Oamenii au nevoie disperată de sfaturile mele.
- Sunt lipsiți de iubire! - Ca mine, de mâncare!
Ascultă...
„Când doi adulți sunt certați, cum îi faci să se împace?”
„Adulți?”
Mesajul e semnat „Anonimul”, scris incorect.
Deci e unul dintre elevii lui Elizabeth!
- Doamne! E de la Cody! - Cody? Pe asta de unde ai scos-o?
I-am văzut ieri pe Abigail și pe Frank. Sunt probleme în paradis!
Atunci... O să-mi dea de furcă!
Scumpo, mai bine nu te-ai amesteca!
Lee! Asta mi-e slujba!
Ce fel de jurnalist aș fi, dacă nu l-aș ajuta pe băiețel?
Bine, scumpo! Bine...
- Ai nevoie de ajutor? - Mă descurc, mulțumesc!
Nu te-am mai văzut pe aici. Sunt Jesse Flynn. Lucrez la fabrică.
Carson Shepherd! Lucrez la compania feroviară.
Baftă!
Aveți grijă!
Ești teafăr?
Biddy Betsy era s-o pățească.
- Ești teafăr? - Da.
Sunt teafăr! Vezi-ți de drum!
- Ți-e bine? - Da. O să mai stau puțin aici!
Iată-l! Bună dimineața, tinere! Presupun că mergi la școală.
- Da! - Să mergem!
- Mergi și dumneata la școală? - Nu, prostuțule!
Dar te conduc, pentru că avem multe de vorbit!
- Serios? - Am primit scrisoarea ta.
- Cum știi că era de la mine? - Nu contează!
Dar cred că te pot ajuta cu domnișoara Abigail și pastorul Frank.
Minunat!
Am scris un poem frumos, de Elizabeth Barrett Browning.
- Un poem? - Nu e orice poem.
E unul dintre cele mai romantice scrise vreodată.
„Cum te iubesc? Lasă-mă să număr căile
Te iubesc până în străfundul sufletului.”
- Întârzii la școală! - Desigur!
Strecoară poezia în haina pastorului Frank!
Va ști că este de la domnișoara Abigail și va fi înduioșat.
- Garantez! - Ce idee minunată!
Așa sunt toate ideile mele.
TATA, EU
Phillip...
- Vrei să te ajut? - Am terminat!
Sigur? Nu văd nimic acolo despre mama ta.
A murit.
Și tata a murit, dar am scris multe despre el.
Vezi? M-a învățat să pescuiesc și Rugăciunea Sfântului Francisc.
Minunat, Harper!
Nu vreau să mai fac asta!
Bine!
Luați pauză!
Poate îmi spui ceva ce-ți amintești despre mămica ta,
iar eu te ajut să scrii.
- Dar nu știu nimic despre ea. - Sigur ți-a povestit tăticul tău!
- Nu am voie să vorbesc despre ea. - De ce nu?
- Pentru că eu am luat-o. - Ai luat-o tu? Nu pricep...
- A murit dându-ți naștere! - Din vina mea nu e aici!
- Nu-i adevărat, Phillip! - Ba da!
- De asta nu mă iubește tati. - Nu!
Indiferent ce ai crede, nu e vina ta!
Vreau să ies în pauză!
Mulțumesc!
Domnule Gowen! Ai primit o scrisoare. Livrare specială!
Mulțumesc frumos!
Grozav!
INFIRMERIE
Poftim! Să nu-l uzi!
Domnule Shepherd, poftește!
- Cum te-ai accidentat? - Am fost neîndemânatic.
Să vedem!
- E o întindere de mușchi intercostal. - Sau o fractură...
Mi-am rupt o coastă. Îmi trebuie doar un bandaj compresiv.
Văd că te pricepi!
M-am accidentat de mai multe ori, lucrând la calea ferată.
N-o vei mai face prea curând.
Indiferent dacă e fractură sau întindere, va trebui să te menajezi o vreme.
Compania are o regulă simpatică. Dacă nu muncești, nu ești plătit.
Și mie îmi place câștigul.
Pune-mi bandajul și o să mă descurc!
Dacă-ți mai accidentezi coastele poate fi mai grav. Gândește-te la viitor!
Stomacul meu știe doar prezentul.
Nu știu când ne mai vedem. Să ai grijă de tine!
Faci ceea ce se cuvine, Doug!
Baftă, băieți!
Brigadă, pornim!
- Domnule Cantrell! - Phillip a pățit ceva?
Nu! Voiam doar să vorbim.
- Acum lucrez. - Te rog, e important!
Ce este?
Fiul tău a zis ceva îngrijorător. E vorba despre mama lui.
A zis că ea nu mai e printre noi din cauza lui.
Poftim?
Crede că-l învinovățești pentru moartea ei.
- N-am zis una ca asta! - Dar el asta crede că simți.
- Ridicol! - Normal!
Ai putea vorbi cu el, să-i explici ce s-a întâmplat.
Știam că nu-i bine să meargă la școală. E prea mic.
- Nu asta e problema! - Ba mă tem că da!
Soluția nu e să-l iei de la școală!
Pentru mine, este! Trebuie să-mi văd de treabă.
Domnule Cantrell!
- Zic c-ar fi bine să ne vedem de drum. - Nu vezi? Toți cred că am plecat deja.
Punem ușor mâna pe lefuri.
- Ai un plan? - Ca întotdeauna!
Henry!
Ce cauți la biroul meu?
Aduc o veste bună. Nu mai trebuie să-l consideri biroul tău.
Cum adică?
Cercetările s-au suspendat. Mi s-au retras acuzațiile.
Și nu mai e nevoie să ocupi tu funcția de primar în Hope Valley.
Noapte bună!
Te-am căutat în tabără.
Trebuie să terminăm discuția!
Îți mulțumesc că te interesezi de Phillip, dar știu ce-i mai bine pentru el.
Nu-l lăsa să creadă că e vinovat de moartea mamei lui!
Nu mai evita subiectul!
- Nu evit subiectul! - Ba da!
Știi că are o carte preferată, Rața care măcăne?
Că bea lapte înainte să-și mănânce sandviciul?
Sau că nu poate pronunța bine cuvântul „sandvici”?
Băiețelul tău are nevoie de tine. Are nevoie și de câte o îmbrățișare.
Are nevoie să-l iubești cât te iubește el pe tine.
Desigur că-l iubesc!
Dar ești rece cu el.
Soția mea...
nu trebuia să moară.
Trebuia să fim o familie.
Știu!
Dar nu e vina lui Phillip că ea a murit.
- Nici corect n-a fost! - Așa e viața, dar trebuie s-o trăim!
Și acel băiețel are nevoie disperată de tatăl lui.
Care să râdă cu el, să-i citească, să-i șteargă lacrimile.
Te rog! Iartă-l și treci peste ce s-a petrecut!
Noapte bună, domnișoară Thatcher!
COMENZI
Asta e tot!
- Mulțumesc, Murph! - Cu plăcere! Aveai nevoie de ajutor.
- Mulțumesc! - Mă întorc la treabă. La revedere!
Nu pricep! Ce s-a ales de ancheta domnului Gowen?
S-a suspendat.
Jack a zis că inspectorul general are dovezi solide.
Avea! Dar contabilul martor și-a schimbat declarația.
- Jură că a fost o greșeală. - Ce convenabil!
- Cumva, domnul Gowen se strecoară mereu. - Nu și acum!
- Ai zis că s-a suspendat ancheta. - Așa e, dar eu nu-s polițist.
Eu zic că l-a mituit pe martor. Mai trebuie doar s-o dovedesc.
Doamnelor!
După cât te-ai zbătut pentru oraș, vine și-ți ia locul!
Măcar voi avea mai mult timp pentru Cody!
- Așa e! Sigur ești bine? Pari calmă. - Chiar sunt.
Măcar deocamdată.
Domnule și doamnă Coulter!
- De ce ești așa de bucuros? - E incredibil ce am găsit în haină!
Cred că e de la domnișoara Yost.
Ce scrie?
„Cum te iubesc?
Lasă-mă să număr căile...”
Ce drăguț!
Nu are nimic de făcut?
Da! Du inventarul la fabrică!
- E pe biroul meu. - Da, domnule!
- Bine. Ce a fost asta? - Poezia!
Era pentru Frank, să creadă că-i de la Abigail!
- Poftim? - Nu te poți baza niciodată pe un băiețel!
Murphy crede că are o admiratoare secretă. Nu pot să-i frâng inima.
- Ce mă fac? - O să rezolvi! Asta o să faci!
Vino!
Nu uitați de arborii genealogici!
- Cu ce te pot ajuta, domnule Wyatt? - M-am gândit la ce am vorbit.
- Și? - Nu spun prea des asta, dar...
Ai dreptate, iar eu greșesc.
Din cauza noastră aveți elevi noi, și trebuie să vă ajutăm.
Cum adică?
Vă vom oferi dublul bugetului actual pentru școală.
Nu vor lipsi rechizitele, cărțile și toate cele necesare.
Nici nu știi ce recunoscătoare sunt! Tot orașul va fi încântat când va auzi.
E o investiție în elevi și în viitorul orașului Hope Valley.
BANCA DIN HOPE VALLEY
Am făcut o boacănă. Nu-i așa?
Cody, nu-i nimic! Ești un băiețel, e firesc să faci boacăne.
Mai ales acum. Vestea bună e că am altă idee.
CIOCOLATĂ FINĂ BENNETT
- Bomboane de ciocolată? - Cody!
Cody, fă-ți temele!
- Ai zis că mă pot juca cu Robert. - Bine, dar vino peste o oră!
Cum spuneam, lasă-le la ușa pastorului Frank.
Va crede că sunt de la Abigail.
Va da fuga aici, se vor îmbrățișa și totul va fi minunat!
- Mulțumesc pentru ajutor! - Așa sunt eu, generoasă!
Abigail... Voiam să discut cu tine.
- Ai auzit că Dottie deschide o croitorie? - Da.
Știi că-mi place să cos și...
Încerc să spun că...
Dacă nu mai ești primăriță, ai mai mult timp pentru cafenea.
- Ți-ar plăcea să lucrezi acolo! - Voiam să am, mai întâi, acordul tău.
Clara, m-ai ajutat enorm, dar e vremea să începi alt capitol în viață.
- Desigur că-s de acord! - Sigur nu te deranjează?
Voiam să dau jos anunțul de angajare, dar va rămâne permanent în geam.
Ce ochi dulci îi face Murphy lui Katie Yost!
Să știi că mă pricep să fac pe pețitoarea!
- Totul se datorează greșelii lui Cody. - Nu există greșeli în iubire!
În scurt timp, cei doi porumbei se vor îndrepta către altar.
- Încă n-aș fi așa de sigur! - Nu mai fi acritură!
Compania dublează bugetul școlii?
E mai mult decât puteai visa.
- Ești o doamnă foarte convingătoare. - Nu întotdeauna!
- Tatăl lui Phillip se va da pe brazdă. - Sper că n-am insistat prea mult!
I-ai spus adevărul despre fiul lui. Trebuia să-l audă!
Mă bucur că te-am găsit. Ți-a scăpat asta la infirmerie.
Mulțumesc!
E o fotografie frumoasă! Cine e în ea?
O seară plăcută!
Jack!
Frații Tate dau lovitura la bancă!
Bill și Wyatt numără lefurile.
- Fă o diversiune, să mă apropii! - S-a făcut!
Elizabeth, rămâi aici! Nu lăsa pe nimeni să plece.
Da. Să ai grijă!
Nu mă așteptam să fiți aici!
Lasă jos pistolul!
- Dă-i drumul lui Jenkins! - Puneți banii în saci! Repejor!
- Știi că ne va ucide. - Nu și dacă iau măsuri!
Umpleți sacii!
- Glen Tate, tu ești? - Matt Landry!
- Ce cauți aici? - Vă stric planurile.
Nu o face!
Lasă arma!
Mulțumesc pentru aseară!
- A fost un fleac! - Nu.
Nu ne-am prea înțeles, dar te-am judecat greșit.
Revanșează-te la un pahar de băutură!
În regulă!
Jack zice că nu i-ar fi prins fără Frank.
Mă bucur că sunt teferi!
- Tot nu vorbiți? - Suntem puțin cam încăpățânați.
- Puțin? - Abigail, ai auzit?
Despre ce?
Primarul Gowen a scutit de taxe compania feroviară.
Nu vor da niciun bănuț în Hope Valley.
Știam că e mai bine pentru oraș să rămâi tu primăriță.
Îți vine să crezi?
De cum și-a recăpătat funcția, le-a făcut pe plac!
Unde te duci?
Ce prietenoși sunteți!
- Bună dimineața, Abigail! Vorbeam! - Vă felicitați reciproc!
Tu ai devenit primar, iar tu ai căpătat tot ce ai vrut.
- Nu-mi place ce insinuezi! - Mie nu-mi place târgul vostru!
M-ai dezamăgit, Henry! Ți-am mai dat o șansă.
- Voiam să cred că te-ai schimbat. - Poate că nu aveai stofă de primar.
Da, dacă asta înseamnă să trag pe sfoară orașul.
- Ai grijă, Abigail! - Nu, Henry! Tu să ai grijă!
FACEM ANGAJĂRI
Cody!
Cum a mers planul nostru?
- N-a mers. - Nu... Ce s-a mai întâmplat?
- Am jucat leapșa cu Robert. - Și ciocolata?
- Am lăsat cutia pe teren. - Și?
- Am uitat-o acolo. - Atunci, du-te după ea!
M-am dus, dar dispăruse!
Robert! Ai văzut o cutie cu bomboane pe terenul de baseball?
Sigur! Ce bune au fost!
- Acum ce facem? - Știi cum se spune!
„Dacă nu-ți iese din prima, încerci iar și iar.”
- Am încercat deja iar și iar! - Probabil că ai dreptate.
- Știi ce se mai spune? - Ce?
- „Două capete-s mai bune decât unu.” - Ce înseamnă asta?
Că, poate, ne vine o idee, punându-ne mințile la contribuție.
Vino!
Poftim!
- Mulțumesc, domnișoară asistentă! - Cu plăcere, domnule Hickam!
Domnul Shepherd! Cu ce te pot ajuta?
- Am nevoie de un calmant. - Nu te-aș sfătui!
- Nu vreau să-ți faci și mai mult rău. - Atunci, îmi voi pierde slujba.
- Sunt și alte slujbe în oraș. - Nimeni nu mă cunoaște.
- Nimeni nu mă va angaja. - Eu te cunosc.
- Și știu un post disponibil. - Ce post?
- Domnișoară Thatcher! - Phillip! Ce mă bucur să te văd!
- Pot să termin arborele genealogic? - E acolo unde l-ai lăsat.
Mă bucur că te-ai răzgândit! Locul lui e la școală.
M-am gândit, și ai dreptate. Eram furios pentru cele petrecute.
Am fost orbit și nu trebuia să-mi vărs furia asupra lui.
- Ce a fost a fost! - Am făcut multe greșeli.
Dar totul se va schimba! Vreau să fiu un tată bun pentru fiul meu.
Sper să știu cum!
Poți începe cu o îmbrățișare.
- Scuzați-mă! Mai faceți angajări? - Dacă știi să gătești.
Am gătit șase luni pentru mineri, înainte să lucrez la calea ferată.
- Atunci, ai experiență. - Recomandări ai?
Asistenta m-a trimis aici.
Dacă Faith are încredere în el...
Am luat nota zece pentru arborele genealogic!
Bravo, Cody! Dar discutam ceva cu acest domn.
Mergem la pescuit, să sărbătorim?
Scumpule, aș veni, dar cineva trebuie să gătească.
Pot începe pe loc, dacă mă angajezi. Vreau postul! Și-s un om harnic.
- Nici nu-ți știu numele. - Carson Shepherd.
Te rog, domnișoară Abigail!
Îl pot ajuta eu, la nevoie.
Bun venit la Cafeneaua lui Abigail!
- Ce-a fost asta? - Nu contează!
Murphy! Ai invitat-o în oraș pe Katie Yost?
Nu s-a ivit ocazia.
- Dar am văzut că vă amuzați împreună. - Nu am vrut să întind coarda.
Katie!
- Da, doamnă Coulter. - Ni te alături puțin?
Murphy vrea să-ți spună ceva!
- Vreau? - Vrea?
Da, vrea.
Frumoasă Katie...
Îmi cer iertare că sunt un nătărău!
Mă gândesc adesea la tine!
Mă însoțești mâine la un picnic?
Credeam că nu mai întrebi! Sunt liberă de la 13:00.
Eu mănânc la 12:00.
Sigur domnul Coulter va face o excepție.
E bine la ora 13:00.
E cam multă lume aici. Caut un loc mai retras.
Nu-mi spune! Te-a chemat Cody.
Peștii mușcă! Prinde ceva pentru cină!
- Îmi pare rău... - Îmi pare rău...
- Încep eu! - Te rog!
De mult timp n-am dat socoteală nimănui pentru ce fac și unde merg.
N-am știut ce să fac! Nu-s învățat să-i pese cuiva de mine.
- Și ăsta e un lucru rău? - În niciun caz!
Recunosc, mi-a fost frică!
Abigail, nu-ți face griji! Nu o să mai încalc legea.
Mă temeam pentru că mi-am dat seama ce mult țin la tine.
Acum părem să ne înțelegem.
Așa se pare!
Totul e bine?
Da.
Mă gândeam la Doug și la oamenii lui. Probabil, sunt în focul acțiunii.
Dacă sunt pricepuți ca tine, sigur nu vor păți nimic.
Pentru asta, meriți cina la tavernă.
Ocupă tu o masă! Mi-am uitat șalul la școală.
Ne vedem acolo!
Scuzați-mă...
DOMNUL STONEMAN
Da.
De ce scrieți pe tabla mea?
- Pregătesc lecția de mâine. - Nu înțeleg!
Văd că nu v-au anunțat. Eu vă înlocuiesc.
Subtitrarea: Irina Para