Tidigare i When Calls the Heart:
-När du skjuter tar vi vagnen. -Vill du att de dör?
-Är det ett problem? -Inte för mig.
Jag kan inte ta ledigt.
Philip får bara en barndom, du får inte göra om det.
Hur går det med borgmästaren?
Kanske skulle vi finna det lättare med en förnuftig man.
Kanske det.
Har någon ansökt om att bli den nya kocken?
Inte än, men snart hoppas jag. Vi har mer att göra än någonsin.
Jag vet exakt vad du menar.
Jag trodde att jag hade saker till alla elever
men sedan dök en massa nya barn upp.
Vi kommer på något.
Du gjorde visst en överenskommelse med järnvägen.
Jag gjorde det jag trodde var rätt.
Abigail, jag gillar inte att spela efterklok, men...
Men det är exakt vad du tänker göra.
Jag ser bara inte hur att järnvägen betalar mindre skatt
-är bra för Hope? -Elizabeth, med all respekt.
Du behöver inte förstå. Det är mitt jobb.
Förlåt.
Nej, förlåt mig.
Budgeten är inte det enda som har nått sin brytpunkt.
Jag vet att du är mycket pressad.
Jack lovade att följa mig till skolan. Kan vi prata om det en annan gång?
Kanske när någon annan är borgmästare.
-Sakta ner. Borstade du tänderna? -Ja, ma'am.
Du vätte inte bara tandborsten som förra gången, då?
Bra.
Vill pastor Frank spela domino med oss ikväll?
Det blir bara vi två till middag.
Men vi har spagettikväll med pastor Frank varje vecka.
Jag vet det.
Är ni arga på varandra?
Cody, det är svårt att förklara.
Men vi kommer att ha det trevligt ikväll, det lovar jag.
Och jag har en särskild dessert inplanerad.
Gå till skolan. Du vill inte bli sen.
Om det går bra vill jag flytta middagen till senare ikväll.
-Något jag kan hjälpa med? -Om du gillar att betygsätta matteprov.
Jag överlåter nog det till dig.
Vad sägs om kl. 19.00? Jag ska laga grytstek.
Det låter äventyrligt.
Jag har lagat grytstek förut. En gång.
-Och den var ju helt otrolig då. -Konstapel Thornton?
Har jag inte lärt dig bättre än så?
Kan någon av er förklara detta?
Elizabeth Thatcher, det här är konstapel Douglas Burke.
Doug. Och det är korpral nu.
Jag visste inte det. Grattis.
Allt tack vare dig.
Jag förstår inte.
Samma här. Varför försökte du just slå honom?
Det har väntat alldeles för länge.
Doug var en av de juniorkadetter jag var mentor för på akademin.
Vi brukade skämta med varandra.
Det är bara delvis rätt. Jacks rang var högre,
så han fick skämta med mig.
Jag genomled skämten i tystnad.
-Vilket skämt var det där för, då? -Välj ett i raden.
Regementets granskningsdag.
Jag hällde getmjölk i dina stövlar.
Det tog mig två veckor att bli av med den lukten.
-Pojkar är pojkar. -Ja.
-Jaha... -Låt inte mig vara i vägen.
-Det var trevligt att träffa dig. -Fröken.
-Hur kunde du ha sån tur? -Jag har ingen aning.
Så vad gör du här, då?
Kommissarie Collins erbjöd mig platsen som du tackade nej till.
Gjorde han det?
Jag ska leda ridande polisen upp till de norra territorierna.
-Jag är stolt över dig, Doug. -Tack, Jack.
Vi övernattar på saloonen i natt. Kanske du hinner prata lite.
Självklart. Kom, jag bjuder på en kopp kaffe.
God morgon, allihop!
God morgon.
-God morgon. Kom in, Robert. -God morgon.
God morgon, Philip. Sätt dig på din plats. Vi ska börja nu.
Jag är glad att ni kom till karnevalen.
Det var viktigt för honom.
Han kämpar lite än för att hänga med. Kanske att ni kan läsa för honom.
Det hjälper, och det ger er chansen att umgås med honom.
Jag gör mitt bästa, miss Thatcher.
Då så, alla, då stillar vi oss lite.
Vi har ett mycket roligt projekt som vi ska börja med idag.
Kan Brownie vara med på det?
Självklart. Alla i din familj kommer att delta i det.
Den här veckan ska alla göra ett släktträd.
Vad är det?
Det är en övning där ni spårar historien om era släktingar
så långt tillbaka ni kan gå,
och sen delar ni den informationen med klassen.
Min farfar spelade piano i Carnegie Hall.
Åh. Se till att få med det, Timmy.
Alla tar fram papper och penna, så vi kan börja.
Hört nåt mer om vem som försökte råna lönediligensen?
Lugn, den ridande polisen kommer att ta fast dem snart.
Jag vill fråga något.
Hur kan någon så vacker vara ogift?
Jag vet inget om henne, utom att hon är en bra sjuksköterska.
Det finns nog mycket att veta.
Har du hört något från mr Jenkins på banken?
Han sa att vi kan räkna lönen imorgon kväll efter stängning.
Jag kommer dit då.
-God morgon, Henry. -God morgon.
Stadsborna verkar ganska nöjda med dig.
Det var ett djärvt drag, att stå upp mot järnvägen.
Vissa tror inte att jag gjorde det tillräckligt.
Men det sägs att den bästa kompromissen är när båda sidorna är lite missnöjda.
I det här fallet måste jag nog vara oense om det.
Jag gjorde min läxa.
Andra borgmästare har samarbetat utan att ge bort butiker.
Jag tror att de betalar för den, förr eller senare.
Det är din åsikt.
Mrs Coulter, jag såg dig inte där.
Jag tittade bara på...inlagd gurka.
Åh, Murphy, inlagd gurka, va? Du tittade på Katie Yost.
Det är inget fel med det. Faktum är att du borde bjuda ut henne.
-Det kan jag inte göra. -Varför inte? Hon är ledig.
Vad händer om hon säger nej?
Ett svagt hjärta vinner aldrig en vacker jungfru.
Kanske senare.
Jag kommer ihåg när jag var så ung.
Ja, de är gröna, men jag piskar dem i form.
-Jag lärde mig ju av den bäste. -Och du har blivit en bra ledare.
Jag måste medge att jag förvånades över att du avböjde Collins erbjudande.
Men jag hade mina skäl.
Hon är ett vackert skäl.
-Har du någon som väntar på dig hemma? -Inte jag.
Jag är förvånad.
Du hade alltid tur med damerna.
Det är historia.
Den största belöningen i livet är att tjäna andra med ett enda syfte.
Varför låter det så bekant?
Det är ett citat från...
Fanjunkare Brookings.
Han var den klokaste mannen i regementet...
...och en riktig hjälte.
Om jag hade någon som väntade på mig där hemma...
...då kunde jag inte göra vad jag bör göra.
Jag kunde inte tjäna som jag vet jag borde,
som det är tänkt att jag ska. Vet du vad jag menar?
Jag vet exakt vad du menar.
Men du hittade ditt syfte här.
Det gjorde jag.
Nå? Har du några planer för ikväll?
-Inte direkt. Hurså? -Gillar du grytstek?
Mr Wyatt? Har ni tid ett ögonblick?
Vad handlar det om?
Det är skolan. Det börjar bli mycket trångt där.
Och ni säger detta nu för att...?
Det är inte rätt mot barnen, många kommer från järnvägsfamiljer.
Få se. Först har ni problem med att männen arbetar till sent.
Nu har ni problem med att det är trångt i skolan.
Ni verkar ha många problem, eller hur?
Jag känner bara att järnvägen inte anstränger sig tillräckligt.
Ni utnyttjar Hope Valley.
Vi är ett företag, miss Thatcher, och ni är en lärare.
Och uppriktigt sagt, vad vi gör är inte er ensak.
Mr Wyatt, jag lär mina elever rättvisa.
Jag lär dem att vara goda medborgare.
Jag har inte tid för det här.
Kanske jag bör tala med samhället och meddela dem vad som pågår.
Eller tidningen kan skriva om hur överfull skolan är,
och att järnvägen inte gör sitt.
Det låter som om ni gör detta till ett korståg.
Jag ger aldrig upp om mina elever.
Hon börjar bli ett problem.
Varje problem har en lösning.
Ät upp din spagetti så kan vi spela domino.
Det är inte detsamma utan pastor Frank.
Vi två kan väl ha roligt ändå?
Jag önskar att ni pratade med varandra igen.
Cody, ibland behöver vuxna lite tid isär, speciellt när de inte ser saker likadant.
Vad betyder det?
Du och Robert spelar baseboll
och båda vill ju kasta ibland, men ingen av er vill ge vika?
Jo, men sen löser vi ju det.
Tja, pastor Frank och jag har inte riktigt löst det hela ännu.
Men det gör ni väl, eller hur?
Jag kan väl hämta en bit av chokladtårtan som jag lovade?
-Du dansar så bra. -Jack är säkert bättre än jag.
Nej, jag ger dig äran för detta.
-Har du tagit danslektioner? -Nej, men mamma älskade att dansa.
Pappa reste mycket så jag fick ställa upp.
-Hur mår din mamma? -Bra. Hon frågar alltid om dig.
Hon ser på Jack som sin son.
Ibland tror jag att hon gillar honom bättre än mig.
Han är ju väldigt älskvärd.
Det är sent. Jag borde gå till sängs nu.
Tack för gästfriheten, miss Thatcher.
Vi har dansat foxtrot. Du kan kalla mig Elizabeth.
Ja, ma'am.
Jag beundrar verkligen det du gör.
-Var försiktig. -Det är min plan.
Doug.
Han verkar så ung att leda alla dessa män.
-Tror du att han är redo för det? -Jag ska be för honom.
Då gör jag det med.
-Vad, ingen frukost? -Jag är ledsen, Lee.
Jag har varit så upptagen här.
-Med att göra vad? -Min spalt.
Den tid jag arbetade på caféet
har fått fingrarna tillbaka på pulsen om vad som händer här.
Det är som om hela stan desperat behöver mina råd.
De blir berövade på kärlek!
Jag är berövad på mat.
Åh, lyssna på det här.
"När två vuxna är arga på varandra,
hur gör man så att de inte är arga på varandra längre?"
-Vuxna? -Det står bara "Anonym"
och det är felstavat, så det måste vara en av Elizabeths elever.
Åh, herregud! Det här är från Cody!
Cody? Vad får dig att tro att det är från Cody?
Jag såg Abigail och Frank igår.
Låt mig bara säga att det är problem i paradiset.
Ja, minsann. Jag har verkligen en uppgift här.
Älskling, kanske borde vi bara låta det vara deras ensak?
Lee! Det här är mitt jobb!
Vad för sorts rådgivare skulle jag vara
om jag inte kom till en kladdig liten pojkes undsättning?
Okej. Javisst, kära du.
Okej, då. Okej.
-Behöver du hjälp? -Nej, det går bra, tack.
Jag har inte sett dig här förut. Jesse Flynn. Jag arbetar på sågverket.
Carson Shepherd. Jag började precis vid järnvägen.
Lycka till.
Se upp!
Biddy Betsy blev nästan skadad.
-Gick det bra? -Jadå.
Jag mår bra, men kila iväg nu.
-Gick det bra? -Javisst.
Jag ska bara sitta här en stund.
Där är han. God morgon, unge man.
-Jag antar att du är på väg till skolan. -Ja.
Nå, ska vi gå då?
Ska du också gå i skolan?
Nej, dumbom. Men jag följer dig till skolan,
för att du och jag har mycket att prata om.
Har vi det?
Jag fick ditt brev.
Hur visste du att det var från mig?
Det spelar ingen roll.
Det viktiga är att jag nog kan hjälpa dig med miss Abigail och pastor Frank.
Så bra!
Jag skrev ner en underbar liten dikt av Elizabeth Barrett Browning.
En dikt?
Inte vilken dikt som helst.
Utan en av de mest romantiska dikterna som någonsin skrivits.
"Hur älskar jag dig? Låt mig räkna sätten.
Jag älskar dig till djupet och bredden och höjden av min själ..."
-Jag kommer för sent. -Såklart du gör.
Allt du behöver göra är att lägga detta i pastor Franks jacka.
När han finner det
vet han att det är från miss Abigail, och det kommer att smälta hans hjärta.
-Garanterat. -Vilken bra idé!
Bra idéer är de enda idéer jag har.
Pappa Jag
Philip?
-Vill du ha hjälp? -Jag är klar.
Är du säker? Jag ser ingenting där om din mamma.
Hon dog.
Min pappa dog också. Men jag skrev ändå massor av saker.
Ser du? Han lärde mig hur man fiskar och alla orden i helige Franciskus bön.
Så underbart, Harper.
Jag vill inte göra det här längre.
Dags för en rast, alla.
Kanske du kunde berätta något som du minns om din mamma,
så kan jag hjälpa dig att skriva det?
Men jag vet ingenting.
Din pappa har säkert berättat något om henne.
Jag får inte prata om henne.
Varför inte?
Eftersom jag tog bort henne.
Tog du bort henne? Jag förstår inte...
-Jaså, hon dog när du föddes. -Det är mitt fel att hon inte är här.
-Det är inte sant, Philip. -Jo, det är det.
Det är därför min pappa inte älskar mig.
Oavsett vad du tror... är det där inte ditt fel.
Jag vill ha rast nu.
Mr Gowen? Det här brevet kom precis till dig.
-En specialleverans. -Åh, tack så mycket.
Ja, det var mycket bra.
Så där.
Försök hålla den torr.
Mr Shepherd. Varsågod.
Hur blev ni skadad?
Jag var bara klumpig.
Då ska vi se.
-Ni sträckte kanske en revbensmuskel. -Det är mer sannolikt en liten fraktur...
Jag knäckte nog ett revben.
Jag behöver bara ett tryckbandage.
Ni vet visst mycket om detta.
Jag jobbar ju för järnvägen. Jag har skadats mer än en gång.
Det kan vara sista gången på ett tag. Om det är en fraktur eller en bristning
kommer ni inte att kunna göra ansträngande arbete på en tid.
Men järnvägen har en lustig regel om det.
Jobbar man inte får man inte betalt.
Och... Jag gillar att äta.
Linda om mig bara. Jag klarar mig.
Skadar ni revbenen mer kan det bli permanent.
-Ni borde tänka på lång sikt. -Magen bryr sig bara om idag.
Jag vet inte när vi ses igen.
Sköt om dig.
Du får utkämpa en god kamp nu, Doug.
Lycka till, pojkar.
Ridande polisen, framåt!
Mr Cantrell.
-Är allt bra med Philip? -Ja. Jag behöver prata med er.
-Jag arbetar. -Snälla? Det är viktigt.
Vad är det som händer?
Er son sa något som gjorde mig bekymrad.
Det handlar om hans mor.
Philip sa att han är skälet till att hon inte är kvar här längre.
Vadå?
Han tror att han gjorde att hon dog och att ni klandrar honom.
Det har jag aldrig sagt.
Men han tror att ni känner så.
-Det är ju befängt. -Självklart är det det.
Om ni bara kunde prata med honom och förklara.
Jag visste att skolan skulle bli för mycket för honom. Han är för ung.
-Det är inte vad det handlar om. -Jag är rädd att det är det.
Att ta honom ur skolan är inte svaret.
Jo, för mig. Jag måste återgå till jobbet.
Mr Cantrell!
Jag vet inte. Jag säger att vi fortsätter.
Men förstår du inte? Alla tror att vi redan är borta.
Löneutbetalningen blir enkel att råna.
-Har du en plan? -Jag har alltid en plan.
Henry!
Vad gör du bakom mitt skrivbord?
Jo, jag har goda nyheter.
Du behöver inte se det som ditt skrivbord längre.
Vad pratar du om?
De avbröt undersökningen mot mig och lade ner alla anklagelser.
Så nu behövs inte dina tjänster som borgmästare i Hope Valley längre.
Jag letade efter er, i lägret.
Vi måste avsluta vårt samtal.
Jag uppskattar att ni bryr er om Philip, men jag vet vad som är bäst för honom.
Ni kan inte låta honom tro att han gjorde så att hans mor dog.
Ni kan inte stänga honom ute mer.
-Jag stänger inte ute. -Det gör ni nog.
Vet ni om att Philips favoritbok är Quack Quack Duck?
Att han dricker upp mjölken innan han äter smörgås?
Eller att han inte kan säga smörgås än, så han säger "sang-wich" istället?
Er lilla pojke behöver er, mr Cantrell.
Han behöver en kram från er ibland.
Att ni älskar honom lika mycket som han älskar er.
Självklart älskar jag honom.
Men ni håller tillbaka.
Min fru...
...hon skulle inte dö.
Vi skulle vara en familj, tillsammans.
Jag vet.
Men det var inte Philips fel att hans mamma dog.
-Det var inte rättvist heller. -Livet är inte rättvist.
Vi måste fortsätta.
Och det finns en liten pojke där ute i desperat behov av en riktig pappa.
En som kommer att skratta med honom, läsa för honom och...torka hans tårar.
Snälla...
...förlåt honom...
...och släpp det som hände.
God natt, miss Thatcher.
RECEPT
Det var allt!
-Tack för din hjälp, Murph. -Ett nöje.
-Ni hade händerna fulla. -Jag uppskattar det.
-Jag måste tillbaka. -Okej.
Sköt om er, pastor.
Jag förstår inte. Vad hände med utredningen mot mr Gowen?
Den lades ner.
Men Jack sa att överinspektören hade solida bevis mot honom.
Ja, men revisorn som skulle vittna mot honom
ändrade sin historia och svär att det är ett bokföringsfel.
Det var väl lämpligt?
Mr Gowen finner alltid en utväg.
Inte den här gången.
Du sa att ridande polisen la ner fallet.
Ja, men jag är inte den ridande polisen.
Det luktar som en muta, helt enkelt.
Jag måste bara bevisa det.
Mina damer.
Efter allt du gjorde för stan tror han att han kan komma hit, som inget.
Jag vet. Men jag får ju tid att umgås mer med Cody nu.
Det är sant.
Är allting okej? Du verkar så lugn.
Jag är lugn. Åtminstone för stunden.
Mr Coulter. Mrs Coulter.
Vad är du så glad för?
Ni anar inte, men jag hittade det här i min jacka.
Jag tror det kan vara från miss Yost.
Okej, vad står det?
"Hur älskar jag dig? Låt mig räkna sätten..."
Så rart.
Har han inget han behöver göra nu?
Ja, just det.
Inventarierapporterna behöver tas till sågverket nu.
De är på skrivbordet.
-Ja, sir. -Javisst.
Okej. Vad var det där om?
Dikten! Jag gav den till Cody för att ge till Frank.
Den skulle komma från Abigail.
Ursäkta mig?
Man kan aldrig lita på att en liten pojke ska göra någonting rätt.
Stackars Murphy
tror han har en hemlig beundrare, och jag kan inte krossa hans hjärta.
Vad ska jag göra?
Lösa det.
Det är vad du ska göra. Kom.
Och glöm inte bort att arbeta på era släktträd.
Vad kan jag göra för er, mr Wyatt?
Jag har tänkt på samtalet som vi hade.
-Och? -Jag säger inte detta ofta...
...men ni har rätt och jag hade fel.
Järnvägen är ju huvudorsaken till alla nya elever, och vi behöver göra vårt.
Vad betyder det exakt?
National Pacific ger er dubbelt så mycket som skolans nuvarande budget.
Ni kommer inte att sakna pennor, böcker eller något annat.
Jag kan inte säga hur mycket jag uppskattar det.
Hela stan kommer att bli så glada när de hör om det.
Se det som en investering i eleverna och i Hope Valleys framtid.
Jag klantade mig, eller hur?
Cody, det är ingen fara.
Du är bara en liten pojke som gör misstag nu och då.
Mestadels nu.
Men den goda nyheten är att jag har en annan idé.
FIN CHOKLAD
Choklad?
Cody! Det är dags att göra läxor nu.
Men du sa att jag kunde leka med Robert.
Okej, men jag vill att du kommer in om en timme.
Som sagt, allt du behöver göra är att lämna den vid pastor Franks dörr.
När han ser den, tror han att den är från miss Abigail.
Han kommer hit,
de springer in i varandras armar, och allt kommer att bli underbart.
Tack för hjälpen, miss Rosemary.
Det är det jag gör.
Abigail?
Jag har velat prata med dig.
Hörde du att Dottie öppnar en klädaffär?
Jag har hört det, ja.
Jo... Du vet att jag älskar att sy.
Jag försöker säga att nu när du inte är borgmästare längre
och du har mer tid för caféet...
Du skulle vilja jobba där.
Jag ville inte prata med henne förrän jag hade pratat med dig.
Clara, du har varit en gudagåva
men det är dags för dig att starta ett nytt kapitel i ditt liv.
-Du har naturligtvis min välsignelse. -Går det verkligen bra?
Jag skulle ta ner skylten om att hjälp önskas,
men den får visst stanna permanent i fönstret.
Se hur Murphy smilar inför Katie Yost.
Ha större tilltro till din hustrus färdigheter, som äktenskapsmäklare.
Det är inte din skicklighet, det är Codys misstag.
Kärleken begår inte misstag. Det är bara en fråga om tid
innan de två turturduvorna går nerför altargången.
-Jag skulle inte vara säker än. -Åh, var inte en sån surpuppa.
Ska järnvägen fördubbla budgeten för skolan?
Det är mer än du kunde ha drömt om.
Du är en övertygande kvinna.
Inte alltid.
Ge Philips pappa lite tid så ändrar han nog attityd.
Jag hoppas att jag inte har pressat honom.
Du berättade sanningen om hans son.
Han behövde höra det.
Jag är glad att jag fann dig.
Du tappade det här i sjukstugan.
Det är ett fint foto.
Vem är det?
Ha en trevlig kväll.
Jack!
Tates rånar banken. De har Jenkins.
Bill och Wyatt är där inne och räknar lönen.
Ge dem en avledning så jag kan gå nära. Gå.
Jag ordnar det.
Elizabeth, du behöver stanna här, men låt inte någon gå härifrån.
Det ska jag inte. Var försiktig.
Visste inte att ni var så många.
Lägg undan pistolen.
Låt Jenkins gå, han behövs inte nu.
Lägg tillbaka allt i säckarna, och skynda er!
Du vet att han dödar oss nu.
Inte om jag ingriper.
Fyll säckarna.
Glenn Tate, är det du?
Matt Landry.
-Vad gör du här? -Saboterar dina planer.
Jag skulle inte det.
Släpp det!
-Tack för det du gjorde igår kväll. -Det var ingen stor sak.
Jo, det var det.
Vi har nog haft meningsskiljaktigheter, men jag tror att jag missbedömde dig.
Du kan gottgöra det genom att bjuda på ett glas.
Det låter bra.
Jack sa att de inte hade fångat rånarna utan Frank.
Jag är glad att alla är säkra.
Pratar ni två fortfarande inte?
Jag antar att vi båda är lite envisa.
-Lite? -Har du hört, Abigail?
Hört vadå?
Borgmästare Gowen låter järnvägen slippa betala några skatter alls.
De betalar inte ett öre till Hope Valley.
Jag visste att du hade varit bättre som vår borgmästare.
Kan du fatta det?
Direkt när han fick tillbaka sitt arbete gav han dem allt de ville ha.
Vart ska du?
Ser man på. Så mysigt ni har det.
God morgon, Abigail, vi har ett möte nu.
Ni gratulerar säkert varandra.
Du blir plötsligt borgmästare, och du får plötsligt allt du önskar.
Jag ogillar vad du antyder nu.
Och jag ogillar att ni två utarbetade ett avtal.
Du gör mig besviken, Henry. Jag gav dig en andra chans.
Jag ville verkligen tro att du hade förändrats.
Du passade kanske inte som borgmästare.
Om det betyder att lura staden, då har du rätt.
Var försiktig, Abigail.
Nej. Var försiktig du.
Cody!
Hur gick vår lilla plan?
-Den fungerade inte. -Åh, nej! Vad hände den här gången?
Robert och jag stannade till för att kasta boll.
Och? Chokladen då?
Och jag satte ner chokladen på planen.
-Och? -Och jag glömde bort den.
Gå tillbaka och hämta den då.
Jag försökte, men den var borta.
Robert!
Såg du en chokladkartong ute på basebollplanen?
Ja, verkligen! De var jättegoda!
Och nu då?
Ja, du vet vad man brukar säga.
"Om du inte lyckas först, försök igen."
Vi har redan försökt flera gånger.
Du har rätt i det. Du vet vad man säger.
-Vad? -"Två huvuden är bättre än ett."
Vad betyder det?
Att kanske att du och jag kan komma på en idé tillsammans.
Kom nu.
-Varsågod. -Tack så mycket, syster Carter.
Ni är så välkommen, mr Hickam.
Mr Shepherd.
Hur kan jag hjälpa er?
Jag behöver något för smärtan.
Jag skulle inte råda er till det.
Jag vill inte att ni ska skada er än värre.
Då mister jag mitt arbete.
Det finns andra jobb i Hope Valley.
Ingen känner mig här. Ingen kommer att anställa mig.
Jag gör det. Och jag vet en plats som behöver fyllas.
För att göra vadå?
-Miss Thatcher! -Philip!
Åh, jag är så glad att se dig.
Kan jag få jobba på mitt släktträd? Jag vill avsluta det!
Ja, det ligger där du lämnade det.
Jag är så glad att ni ändrade er.
Han bör ju få vara här i skolan.
Jag tänkte på vad ni sa, och det är sant.
Jag var nog arg över vad som hände.
Jag lät det påverka mig, och jag borde inte ha tagit ut det på honom.
Det tillhör det förgångna nu.
Jag har begått många misstag.
Men det ska förändras nu.
Jag vill göra rätt mot min pojke.
Jag vill vara en bra pappa.
Jag hoppas bara att jag vet hur.
Du kunde börja med att ge honom en kram.
Ursäkta mig.
-Behöver du fortfarande hjälp? -Om du kan laga mat.
Sex månader med en matvagn för ett gäng gruvarbetare...
-...innan jag fick jobb hos järnvägen. -Då har du erfarenhet.
Har du några referenser?
Sjuksköterskan nere på sjukstugan skickade mig hit.
Tror Faith att han är att lita på, så...
Se! Jag fick ett A för mitt släktträd!
Cody, så underbart.
Men jag är i ett möte, med herrn här.
Kan vi fiska? För att fira?
Jag skulle gärna göra det, men någon måste jobba i köket.
Jag kunde börja nu, om du ger mig jobbet.
Jag behöver ett arbete. Och jag arbetar hårt.
-Jag vet inte ens ditt namn. -Det är Carson Shepherd.
Snälla, miss Abigail?
Jag är här och kan hjälpa till om han behöver något.
Välkommen till Abigails café, mr Shepherd.
-Vad handlade det där om? -Bry dig inte om det.
-Murphy! -Hej.
Har du bjudit ut Katie Yost ännu?
Nej, jag har inte fått chansen än.
Men jag såg er två ha en underbar stund.
Jag ville inte framtvinga något.
Katie!
Ja, mrs Coulter?
Kan du komma hit lite? Murphy har något att säga till dig.
-Har jag det? -Har han det?
Ja. Det har han.
Vackra Katie, jag ber om ursäkt för att jag varit en sådan fåntratt.
Jag tänker ofta på dig.
Får jag ta med dig på en picknick, i morgon?
Jag trodde inte du skulle fråga. Jag är ledig kl. 13.00.
Jag brukar gå på lunch vid kl. 12.00.
Jag tror nog att mr Coulter kan göra ett undantag.
Kl. 13.00 går bra för mig.
Oj, det var visst någon här redan.
Jag får gå någonstans som är lugnare.
Säg inget. Cody bad dig att komma hit.
Fisken nappar. Du kan lika gärna försöka fånga lite middag.
-Jag är ledsen för... -Förlåt mig...
-Jag först. -Varsågod.
Det är så länge sen jag behövde berätta för någon
vad jag gör eller var jag har varit.
Jag antar att det gjorde mig förbluffad.
Jag är inte van vid att någon oroar sig för mig.
-Är det något dåligt? -Absolut inte.
Jag måste medge... Jag var rädd.
Abigail, oroa dig inte. Jag återgår inte till mitt fredlösa liv.
Nej. Jag blev rädd för att jag insåg hur mycket jag bryr mig om dig.
Det låter som om vi känner likadant kring det där.
Det låter så, ja.
Är allting bra?
Jadå.
Jag tänker bara på Doug och hans män.
De är förmodligen mitt uppe i det just nu.
Om de är lika bra på sitt jobb som du är på ditt, då kommer det att gå bra.
Du vann just en middag i saloonen.
Du kan väl ta ett bord där? Jag glömde min sjal i skolan.
Vi ses där.
Ursäkta mig?
Varför skriver du på min tavla?
Jag förbereder morgondagens lektion.
Jag förstår inte.
Så ingen har berättat det för dig.
Jag är din ersättare.
Undertexter: Marie Åkerlund