-I tidligere afsnit: -Hils på Douglas Burke.
Jeg leder en deling op nordpå.
Måske er det lettere at tale med en fornuftig mand.
-Henry? -Der er ikke brug for dig længere.
Du vil ikke kunne klare krævende arbejde.
Søger I stadig en?
Jeg er din erstatning.
Hvorfor står der en i mit klasselokale, som påstår, han er lærer?
Det er ikke Deres klasselokale, frk. Thatcher, det er byens.
Svar mig.
Et brev i Deres ansættelsesmappe blev forelagt mig,
og på grund af dets indhold måtte jeg finde en erstatning.
Hvilket brev?
Ifølge det her brugte De Deres families indflydelse
og løfter om finansiel støtte til at få Deres første lærerstilling.
Det er seriøse anklager.
Det passer ikke.
Det gør det ifølge Thomas Higgins, inspektør for skolerne
i det vestlige territorium ude ved Cape Fullerton.
Han var skoleinspektør i Hamilton, før jeg flyttede hertil.
Så er han åbenbart til at stole på.
Han lyver.
Han er velrespekteret,
så tilgiv mig, hvis jeg ikke tager Deres ord for det.
De må have mig undskyldt.
Det her er ikke slut.
Det er usselt. Selv for Henry Gowen.
Jernbanen står uden tvivl bag.
Ray Wyatt er ikke typen, der bliver hundset rundt med.
Gowen er uden tvivl i lommen på hr. Wyatt.
Al den snak om udvidelse af skolen, og så ville han bare af med mig.
Det er et falsk brev, Elizabeth.
Vi beviser det, og du er tilbage i klasselokalet snart.
Det er ikke falsk, Jack.
Jeg kendte Thomas Higgins.
-Du ville da ikke bestikke folk. -Nej.
Men da min mor hørte, at Higgins sendte mig vestpå,
prøvede hun at bruge penge og indflydelse på at holde mig i Hamilton.
-Du tog ikke jobbet i Hamilton. -Nej. Jeg takkede nej og kom hertil.
Hvorfor skrev Higgins så brevet?
-Hævn. -Hævn?
For hvad?
Da jeg mødte Thomas Higgins, gjorde han... tilnærmelser.
Åh, Elizabeth.
-Jeg afviste ham. -Naturligvis.
-Og det gjorde ham vred. -Jeg indså bare aldrig hvor meget.
Han må have skrevet brevet, da jeg startede her.
-Så du vidste intet om det før nu? -Nej.
Men nu, hvor brevet er kommet frem...
...kan jeg ikke undervise mere.
Ikke i Hope Valley eller andre steder.
Så må du besøge Thomas Higgins og få sandheden ud af ham.
Jeg skal føre Tate-brødrene til Union Citys retssal.
De er flygtet før. Jeg kan ikke tage chancer.
Men vi tager til Cape Fullerton, så snart jeg er tilbage.
Det er sødt af dig, Jack, men jeg må af sted hurtigst muligt.
-Jeg er tilbage sidst på ugen. -Nej, det handler om mit omdømme.
Mine elever er for vigtige.
Det kan ikke vente.
Elizabeth.
Jeg tager med dig.
-Abigail, det behøver du ikke. -Jo.
-Du skal ikke rejse alene. -Men hvad med Cody og cafeen?
Clara kan passe Cody, og Carson kan stå for cafeen.
Det er ikke så længe.
Undskyld mig.
Jeg er bekymret for dig.
Det må du ikke være.
Er du sikker på, jeg ikke skal tage med?
Ja.
Las os se. Hr. Cantrell?
Kan du ikke lige fortælle, hvad du lærte derhjemme?
-Hvad jeg lærte? -Ja.
Du har vel lært lektierne udenad?
Frk. Thatcher har aldrig tvunget os til at huske udenad.
Det var uheldigt.
Fra nu af skal alle lektier, jeg giver jer,
kunne gengives udenad dagen efter. Er det forstået?
-Hvad betyder gengives? -At I skal kunne det i hovedet.
Ingen snak, når du ikke har fået lov, unge mand.
Vi har travlt, hvis vi skal være klar til den regionale eksamen.
Åben jeres bøger og gå til kapitel syv og...
Ja, frøken...
...Weise?
Jeg har ikke eksem.
Så er det nok.
Stille.
Og ingen legetøj i mit klasselokale.
-Brownie er ikke legetøj. Kom med ham. -Efter skole.
Og ser jeg den i mit klasselokale igen,
kommer du til at stå henne i hjørnet hele dagen.
Er det forstået, frk. Weise?
Godt. Åbn så bøgerne og gå til kapitel syv og...
Ja, hr. Cantrell?
Jeg glemte min bog.
Så får du strafpoint for at være uforberedt.
HR. STONEMAN CANTRELL
Jeg forventer mere af dig i fremtiden, hr. Cantrell.
Men han er ny.
Vil du også have strafpoint?
-Nej. -Så gør, som der bliver sagt.
-Det får en til at tænke, ikke? -På hvad?
Hvordan Gowen holder fødderne tørre.
Beviserne mod ham var solide,
indtil revisoren, der ville vidne imod ham
ændrede forklaring.
Sådan noget sker jo.
Det må have kostet lidt at fikse den.
Men hvordan fik Gowen fat i så mange penge?
Bill, jeg ved godt, at vi to har en fortid,
men det må du lige glemme.
-Forretning kommer først. -Hvad vil du frem til?
Nu da Henry Gowens er borgmester igen,
må du række ud til ham.
Okay.
Gør det dig glad, så renser jeg luften med Gowen.
Godt. Jeg har ikke råd til, at der er ondt blod mellem jer.
Og som en tak vil jeg sørge for en bonus i din lønudbetaling.
Gør den bonus stor.
Jeg kan forsikre dig for, at jeg vil se på det personligt.
Tak, fordi du gjorde mig opmærksom på det.
Hvordan kan du sove om natten?
Jeg går ud fra, du vil tale med mig om frk. Thatcher.
Du havde ingen ret til at fyre hende.
Jeg havde al ret til det.
Beviserne viste med al tydelighed, at hun er uegnet til at undervise.
Det brev er ikke et bevis. Det er en falsk anklage.
Jaså? Ligesom de falske anklager, der fik mig suspenderet?
Det er åbenbart noget helt andet, når den mistænkte person
er ens nære veninde.
Mit forhold til Elizabeth har intet med dette at gøre.
-Hvorfor er du så vred? -Vi ved begge, at jernbanen
vil have hende af vejen, fordi hun turde gå i kødet på dem.
Men hun har ikke fortjent det her.
Nej, folk får ikke altid som fortjent, vel, Jack?
Det må hun bare lære.
Kære Elizabeth, jeg har lige hørt det.
Du har min fulde opbakning og sympati.
Det er sødt af dig, Rosemary. Tak.
Du er en vidunderlig lærer.
Jeg fatter ikke, at noget sådant kunne ske.
-Det gør jeg heller ikke. -Hør...
Det skete også for mig, da jeg var på Broadway.
Jeg aflagde prøve til stykket Arvingen, og instruktøren var...
...meget ligefrem.
-Hvad gjorde du? -Fortalte hans kone det.
Det satte straks en stopper for det.
Fik du så rollen?
Nej, da. Stykket blev droppet.
Det viste sig, at hans kære kone rent faktisk var en arving.
Hun betalte for hele opsætningen.
Hvad skete der med instruktøren?
Han begyndte vist at sælge ambolte. Han tabte en på sin fod.
Mistede en tå.
Tro mig, Elizabeth.
Den gamle, lede hr. Higgins
sælger ambolte på det her tidspunkt til næste år.
Og jeg håber, han mister en fod.
Kom ind.
-Forstyrrer jeg? -Nej, slet ikke.
Jeg hørte, hvad der skete. Den løgner
-skal ikke slippe godt fra det. -Jeg er helt enig.
Det er modigt af dig at kæmpe imod.
-Hallo. -Kom indenfor.
Det er jo som en hovedbanegård her i aften.
Vi kom bare med nogle småkager til din tur i morgen.
Mange tak. Det er meget betænkeligt.
Den lede rektor. Det er bare ufatteligt.
Du må gøre alt i din magt for at rense dit navn, kære.
Børnene har brug for dig.
Det er helt sikkert.
Jeg har også brug for dem.
Må jeg bare sige...
Jeg er så heldig med at have venner som jer.
Vi er ikke bare venner.
Vi er familie.
-Henry? -Bill.
Hvad med en drink?
-Jeg drikker kun med venner. -Så må du være meget tørstig.
Hvad vil du?
Slutte fred. For byens skyld.
Nu er jernbanen her, og vi må arbejde sammen.
Jeg troede aldrig, du gik på knæ for nogen.
Wyatt må betale dig en pæn sum.
Nok ikke så meget, som han betaler dig.
Du har en sjov måde at prøve at få venner på.
Jeg vil ikke være din ven.
Jeg vil bare ikke skændes mere, Henry.
Tja, det er vel i vore begges interesse
at droppe uenighederne.
Ja, det er det.
Indtil videre.
ABIGAILS CAFÉ ER ÅBEN
ABIGAILS CAFÉ ER LUKKET
Hvad er problemet?
Jeg hader matematik.
Det kan jeg godt forstå.
Hvad arbejder du på?
Multiplikation af ni.
Hr. Stoneman siger, vi skal kunne alt det udenad i morgen.
Nu skal du se et trick, min mor lærte mig.
Spred fingrene sådan her.
-Hvad er første opgave? -Fire gange ni.
Okay. Bøj din fjerde finger ned, sådan her.
Hvor mange fingre har du til venstre?
-Tre. -Og til højre?
-Seks. -Sæt dem sammen.
Tre og seks.
Det er 36.
Nemlig.
-Prøv en mere. -Ni gange to.
En, otte. 18.
Cody.
Gør nu som Clara siger og bed aftenbøn inden sengetid.
Og husk at fodre Dasher.
-Det lover jeg. -Jeg vil savne dig.
I lige måde.
-Klar? -Ja.
Hvornår kommer du tilbage til skolen, frk. Thatcher?
Hurtigst muligt.
Hr. Stoneman er led.
-Han er nok slet ikke så slem. -Jo, han er.
Hvorfor skal I overhovedet af sted?
Nogen fortalte en løgn om mig. Jeg må have ham til at tage det tilbage.
Det er ligesom det, vi lærte om at være høflig. Kan du huske det?
Der sker dårlige ting, hvis gode folk intet gør.
Nemlig.
Og jeg vil gøre noget ved det.
Elizabeth.
-Lad mig. -Tak.
SHERRINGTON DILIGENCETRANSPORT
-Nu skal jeg. -Nej, jeg klarer mig.
-Jeg vil bare være venlig. -Som du er overfor Henry Gowen?
Hvad snakker du om?
Jeg så jer give hinanden hånden, som om intet var sket.
Hvordan kan du tale med ham efter alt, han har gjort?
-Jeg har mine årsager. -Det håber jeg.
-Jeg synes stadig, jeg burde tage med. -Jeg klarer mig.
-Jeg er her, når du kommer hjem. -Det gør det hele lettere.
Farvel.
Vi må sende flere mænd nordpå.
Mindst fem delinger, der kan få dem til Fort Winston.
Gordon Harvey.
-Ja. -Jeg har min...
-Godt at se dig. -I lige måde.
-Hvad bringer dig denne vej? -Fangetransport.
Hvad har du hørt oppe nordfra?
Intet godt. Vores drenge får kam til håret.
Jeg får det nok snart at se med egne øjne.
-Overflyttede Collins dig? -Han søger frivillige.
Han har brug for mange. Vi mistede en deling i et bagholdsangreb.
Der er krig deroppe.
Nå, men... Held og lykke.
Tak. Jeg får brug for det.
-Sir. -Jack.
Jeg hører, det går skidt nordpå.
Det er mildt sagt. Vi er faktisk i undertal. To til en.
Mændene gør deres bedste, men jagtsæsonen er gået ind deroppe,
og de forbryderbander er mere organiserede end os.
De spredes hurtigere end ukrudt.
Noget nyt om korporal Burke?
Han har mistet et par mænd,
og en mor og hendes to sønner blev fanget i krydsilden,
og Doug kunne desværre ikke redde dem alle.
Det er jeg ked af at høre.
Bare Doug havde lige så meget erfaring som mod.
Godt arbejde med Tate-brødrene.
Godmorgen.
-Beklager ventetiden, frøken...? -Thatcher.
De husker mig nok.
Selvfølgelig.
Hvordan går det i...?
Beklager, jeg har glemt navnet.
Hope Valley.
-Det hed Coal Valley dengang. -Jamen...
...hvad kan jeg hjælpe med?
De kan tage det tilbage, som De skrev om mig.
Og her håbede jeg på, det var et hyggevisit.
De ved lige så vel som mig, at De løj i det brev.
Jeg har aldrig tilbudt penge.
-Sådan husker jeg det ikke. -Så lad mig påminde Dem.
Jeg afviste Deres tilnærmelser, og De sværtede mit navn til.
-Sådan var det ikke. -Jo.
Og jeg forlanger, at De fortæller sandheden.
De forlanger?
-De kan ikke forlange noget. -Jeg vil gerne høre,
-hvad Deres overordnede har at sige. -Og hvem tror De, de vil tro på?
En lærerinde fra en soveby med en tvivlsom fortid?
Eller en mand med min anciennitet og omdømme?
Det er Deres ord mod mit.
Undskyld...
...hvis jeg var for hård i mælet.
Undskyldning accepteret.
-Jeg har andet at se til. -Fatter De det ikke?
Jeg mistede min stilling på grund af det, De skrev.
Undervisning er alt for mig.
Det ved jeg nu.
Så kan det godt være...
...jeg vil overveje det.
Tak, hr. Higgins.
Hvis... De vil genoverveje Deres følelser for mig,
kan jeg måske få brevet til at forsvinde.
Jeg har ondt af Dem.
Og jeg har ondt af Dem.
Frikvarteret er slut.
Find jeres pladser.
Find så jeres pladser.
Hr. Lawson, så er det nok med det klaverspil.
-Jeg sagde... -Bag dig.
Så er det nok!
Find så jeres pladser.
Når I nu er så opsatte på at spilde tiden,
vil der ikke afholdes frikvarter resten af ugen.
-Er det forstået? -Ja, hr. Stoneman.
Og hr. Cantrell, hvorfor har du ikke afleveret din opgave?
Frk. Thatcher sagde, at hvis jeg kunne læse det hele,
behøvede jeg ikke at besvare spørgsmålene.
Frk. Thatcher er her ikke længere.
Men jeg må have hjælp til at læse.
Så må jeg give dig dumpekarakter og bede dig blive efter timen.
Før vi starter, skal I lige tage jeres kladdehæfter frem
og skrive en stil om vigtigheden i at lave sine lektier.
Og hold blyanten rigtigt, frk. Montgomery.
Hov, det er min.
Du kan spendere resten af skoledagen henne i hjørnet. Af sted.
Og hvis ikke resten af jer vil gøre ham med selskab,
så foreslår jeg...
...at I kommer i gang.
Han vil ikke slippe godt fra det.
Men han har ret, Abigail. Ingen vil tro mig.
De vil tro på skoleinspektør Higgins.
Og hvis du ikke er den eneste?
Hvis der er andre, der også er bange for at sige noget?
-Ville de så ikke være stået frem nu? -Det gjorde du ikke.
Jeg var flov. Jeg ville ikke have det frem.
Det kan ikke være første gang, han gør det.
Der var nogen.
Hun tog læreruddannelsen med mig.
-Francine Fessler. -Kan vi komme i kontakt med hende?
Vi skrev lidt til hinanden, da jeg lige var flyttet til Hope Valley.
Hun underviser her i Cape Fullerton.
Francine er meget køn.
Jeg tror, Higgins var betaget af hende.
Så burde du besøge hende.
Se lige den mand.
Og hans lede, røde blyant.
Tja, men han er den nye lærer.
Det er en skam, at han stjal jobbet fra Elizabeth.
-Det var jo Gowen, der ansatte ham. -Du skal ikke forsvare ham, Lee Coulter.
Det, der skete med Elizabeth er forfærdeligt. Og hvad værre er,
så skulle han være dårlig til sit job.
Jeg har hørt nogle snakke om, at han gør det ret godt.
Nogle folk ved bare ikke, hvad de snakker om.
Skat, jeg ved godt, at Elizabeth er din ven...
Hun er også din ven. En meget god ven.
Ja. Det er hun.
Du har ret, men det vedkommer ikke mig.
Alt i denne by vedkommer dig.
Det frygtede jeg, du ville sige.
Jeg vil gå over og fortælle den mand min ærlige mening.
Jeg ville foretrække, hvis du blev her...
Og så er hun gået.
Hr. Stoneman, jeg har noget at sige til Dem.
Jeg lytter.
Børnene er kommet meget langt takket være Elizabeth Thatcher.
Hun har omdannet dem fra beskidte, uciviliserede vilddyr til...
Tja... til små mennesker, som i ny og næ er til at holde ud.
Men siden Deres ankomst er de blevet triste, og...
Hvis De tror, De kan lære dem noget ved at være en gammel gnavpot,
så tager De grueligt fejl.
Jeg fangede vist ikke navnet.
-Rosemary Coulter. -Coulter.
Jeg husker ingen elev med det navn i min klasse.
Jeg har ikke nogen elev i Deres klasse.
Når du har det...
...kan vi snakke.
Fortsat god aften.
Du arbejder vel ikke stadigvæk?
Skinners Praktisk Anatomi.
En kvinde, der studerer anatomi? Det kalder jeg nye tider.
-Må jeg? -Naturligvis.
Jeg ville gerne være læge,
men der ikke mange steder, hvor kvinder bliver optaget.
-Så du blev sygeplejerske i stedet? -Det løber i familien.
Min mor var det også.
Hvad bragte dig vestpå?
Jeg blev forlovet.
Det gik ikke.
Du mangler vel ikke ligefrem mandligt selskab.
Jeg har så travlt med arbejdet, at der ikke er tid til meget andet.
Ingen tid til fornøjelse?
Hvad med dig?
Jeg har hørt, at jernbanearbejdere skulle have kvinder i alle byer.
Folk siger så meget.
Måske kunne vi to finde lidt fritid at spendere sammen.
Klokken er mange. Jeg må hjem.
-Jeg følger dig ud. -Det er ikke nødvendigt.
Jeg vil sørge for, du kommer sikkert hjem.
Jeg klarer mig.
Jeg prøver bare at være en gentleman.
-Det virker vist ikke så godt. -Er der et problem her?
Jeg tilbød at følge den unge dame hjem.
-Ikke at det kommer dig ved. -Det gør det faktisk.
For jeg følger hende hjem.
Ja.
Det gør han.
Jeg ville have sagt det.
Så vil jeg ikke forstyrre.
Du har lige begået en stor fejl.
I lige måde.
Det var så lidt.
Elizabeth, det er godt at se dig.
Det er så længe siden.
I brevet skrev du, du var i Hope Valley.
Og du sagde, du underviste i Cape Fullerton.
Jeg har et skønt liv.
Jeg elsker mine elever.
Jeg kender følelsen.
Der lader til at være noget galt.
Der skete noget for længe siden.
Kan du huske skoleinspektør Thomas Higgins?
Selvfølgelig.
Han kom med nogle anklager mod mig.
De var ikke sande, men de kostede mig min stilling.
Hvorfor skulle han gøre det?
Jeg afviste hans tilnærmelser.
Gjorde han tilnærmelser?
Det er ikke let at tale om.
Jeg tænkte bare, om der var sket noget for dig?
-Om han nogensinde har... -Nej.
Jeg har den største respekt for hr. Higgins.
Det bør du ikke.
-Han er en ulv i fåreklæder. -Det er din mening.
Francine, hvis du skjuler sandheden, fordi du er bange for at miste jobbet...
Jeg skjuler intet. Jeg ved ikke, hvad det handler om,
men jeg bryder mig ikke om det her.
Hvis du antyder, at jeg er så ussel,
-at jeg ville... -Nej, jeg ville ikke antyde noget.
Tak.
Beklager, jeg ikke kan hjælpe, Elizabeth. Jeg må videre.
Nej.
Francine, jeg beder dig.
Jeg fatter stadigvæk ikke, at din ven benægtede alt.
Det er værre.
Hun blev sur over, jeg spurgte.
Hun er bare bange, Abigail.
Jeg forstår hende godt.
Hun er bange for, at Higgins får hende fyret også.
-Skal jeg tale med hende? -Nej. Ellers tak.
Hvis hun er bange, bliver det sværere,
og hvad ender hun så ikke med at sige?
Hvad skal jeg dog gøre?
Var Francine mon min sidste chance?
Vi finder ud af det, det lover jeg.
Jobbet betyder alt.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre uden det.
Der må være andre udover Francine.
Hvor mange kvinder tog du uddannelsen sammen med?
Mindst et dusin.
-Vi starter med dem. -Hvad mener du?
Når vi kommer hjem, skriver du til hver eneste af dem,
som havde noget at gøre med Thomas Higgins.
Alle er bange for ham.
Vi bliver nødt til at prøve.
Elizabeth, man må kæmpe for det, man ønsker her i livet.
Det ved du godt.
Du har gjort det før.
-Det er ikke let. -Nej.
Men den gode nyhed er, at du ikke skal kæmpe alene.
Du må være Philips far.
Shane Cantrell.
-Rart at møde dig. -I lige måde.
Jeg håber, alt er okay.
Philip får normalt ikke eftersidninger.
Nej.
Måske skulle vi... Kom med.
Jeg vil ikke lyde hård, hr. Cantrell,
men jeg tror ikke, Philip hører til her.
Hvadbehager?
Han kan ikke følge med i læsning. Han kan ikke huske lektionerne.
Han kan ikke følge med de andre børn på hans alder.
Han har et sløvt sind.
Giv ham tid. Han indhenter dem.
Philip vil ikke præstere godt i den regionale eksamen.
Og det vil trække skolens gennemsnit ned.
Det kan jeg ikke tillade.
Siger du, at han ikke er velkommen her længere?
Det er ikke drengens skyld.
Nogle børn er bare ikke skabt til lærd viden.
Philip ville få det bedre, hvis han lærte et håndværk
i stedet for at spilde tiden i skole.
Måske er det kun fordi, han er ung
og ikke har gået så meget i skole tidligere.
Det er aldrig let at afvise en elev, hr. Cantrell.
Men nogle gange er det i alles bedste interesse.
Afvise? Hvordan kan det være i Philips bedste interesse?
Hr. Cantrell, nu må De ikke gøre det sværere, end det er.
Sønnike?
Lad os gå.
Philip.
POLITIKONTOR
Hvornår kom du tilbage?
Sent i aftes.
Er alt okay?
Ikke just.
-Hvad? -Det er det nordlige territorium.
Vores drenge har det hårdt.
-Du mener, du burde være der. -Jeg kunne gøre en forskel.
-De har brug for erfarne mænd. -Man har brug for folk som dig overalt,
også i Hope Valley.
Jeg elsker dette sted.
-Og jeg elsker Elizabeth. -Men?
Men... jeg burde kæmpe den gode kamp deroppe.
Jeg var selv betjent, og vil altid være det inderst inde.
Så jeg forstår dig godt.
Men alle mænd har sine egne pligter.
-Noget nyt om de to? -Kun dårligt nyt.
Revisoren, AJ Foster, forsvandt lige pludselig.
En uge efter at have ændret forklaring? Sikke et sammentræf.
Jeg ville tale ham til fornuft, men nu er han væk.
Så alle beviser mod Gowen er også væk.
Jeg giver ikke op.
Jeg tror, Wyatt havde noget at gøre med Fosters nye forklaring.
Han er den eneste med nok penge og indflydelse.
Frk. Thatcher.
Philip.
Godmorgen.
Godmorgen, hr. Cantrell.
-Burde du ikke være på vej i skole? -Hr. Stoneman smed mig ud.
Hvad?
Han sagde, Philip ikke er klog nok til en ordentlig uddannelse.
Det passer jo ikke.
Alle børn er forskellige. De skal undervises forskelligt.
Jeg vil gerne være sammen med mine venner, men ikke hr. Stoneman.
Det ved jeg godt, min ven, og jeg ville ønske, jeg kunne gøre noget.
Det er ikke din skyld.
Kom, min dreng. Fru Brayman passer dig, mens jeg arbejder.
Elizabeth.
Jeg tænkte nok, jeg ville finde dig her.
Er du okay?
Jeg ved i mit hjerte, at Gud skabte mig til at være lærer.
Det er i min sjæl.
Det er derfor, jeg er her.
Det ved jeg godt.
Hr. Stoneman.
-Hr. Stoneman. -Ja?
-Må jeg lige tale med Dem? -Om hvad?
Philip Cantrell.
-Han hører ikke til i klassen. -Hvis De bare kunne hjælpe ham...
Han kan ikke følge med de andre elever.
Han fortjener en uddannelse.
Hvorfor er det barn så særlig for Dem?
De er alle noget særligt for mig. Og hvis De kunne tage Dem tid
til at lære dem at kende som...
De forkælede dem. Undskyld, at jeg er så ligefrem,
men de er dovne og udisciplinerede.
De tager fejl. Og løsningen er ikke at smide dem ud af skolen.
Jeg underviser på min måde. Der er ingen undtagelser.
Det burde der være.
Og det handler ikke kun om Philip.
Det er jo lige meget, hvordan Emily holder sin blyant.
Hun burde opfordres til at skrive.
Og De kan ikke lade en dreng som Robert misse frikvarteret.
Så vil han da opføre sig dårligt.
Han må udenfor og bruge lidt af alt den energi.
Timmy er lige begyndt at stikke hovedet lidt frem,
-og klaveret hjælper ham. -Frk. Thatcher, jeg har undervist
i 15 år med stor succes.
-Det beviser prøveresultaterne. -Der er en bedre måde at gøre det på.
Jeg må minde Dem om, at De ikke er lærer for dem mere.
Nej, det ved jeg, men det handler ikke om mig.
Det handler om dem.
Jeg går op i, hvad der sker for hver eneste af dem.
Så det her handler faktisk kun om Dem.
Det var Dem, der blev erklæret uegnet.
Nu må De have mig undskyldt, jeg må forberede mig.
KØBMAND
Det er det sidste. Jeg har skrevet til alle, jeg kender,
som blev tilbudt en stilling af Higgins.
Nogen må da træde frem.
-Og hvis ikke? -Så må du skrive flere breve.
Så mange det kræver.
Bare jeg har råd til al den porto.
Noget går dig på.
Det kan jeg se.
Henne på hovedkvarteret talte de om, hvad der sker oppe nordpå.
-Du er bekymret for Doug. -Jeg er bekymret for dem alle.
-Jeg beder for dem hver aften. -Også mig.
Men jeg er ikke sikker på, at vores bønner er nok.
Hvad kan vi ellers gøre?
Det er lige det.
Hvad?
Jeg må gå min runde.
Vi ses i aften.
Brug for en hånd?
Hvorfor ikke?
Vi har ikke hilst.
Jack Thornton.
Carson Shepherd.
Jeg hører, du arbejder på Abigails.
Ja, hun var så rar at give mig jobbet.
Arbejdede du ellers ikke for jernbanen?
Jeg følger bare med livet.
Og livet førte dig til Abigails køkken?
Jeg deler ikke kortene ud. Jeg tager bare, hvad jeg får.
Det er en fin måde at betragte det på.
Nogle gange går livet ikke, som man havde regnet med.
Jeg ved, hvad du mener.
Åbn jeres prøveeksamen.
Og begynd så bare.
Må jeg låne et viskelæder?
Ingen snak.
PRØVEEKSAMEN
Man holder en blyant sådan her.
Men jeg kan ikke holde den sådan.
Stop så det der.
Hvorfor vil du ikke lære det?
Lad hende være.
Hvem sagde det?
Mig.
Frk. Thatcher siger, der sker slemme ting, hvis gode folk intet gør.
Det, du gør mod Emily, er slemt.
Sæt dig så ned.
Nej. Jeg lader dig ikke behandle hende sådan mere.
Kom så, Emily.
Sæt jer så ned.
Sæt jer så ned. Omgående.
I kommer tilbage og sætter jer omgående.
Kom så.
-Sæt jer ned. -Lad os smutte.
I har noget at lave her!
-Det var forkert af ham. -Sæt jer så ned, sagde jeg!
-Jeg er bange. -Børn!
Vi tager ikke tilbage.
Ikke mens hr. Stoneman er lærer.
Det er ikke sjovt i skolen mere.
Nej.
-Han er så led mod os. -Ja.
Okay, hør så efter, alle sammen.
Jeg ved godt, det er en stor forandring,
og det kan virke skræmmende.
Men I kan ikke bare blive hjemme. Uddannelse er vigtig.
Og uanset hvad, så er hr. Stoneman jeres lærer.
Men vi vil have dig som vores lærer.
Det ved jeg godt.
Det ville jeg også gerne.
Men jeg kan ikke.
Ikke lige nu.
Hvornår så?
Forhåbentligt snart.
Og indtil da må I alle sammen vise hr. Stoneman respekt.
Men han underviser ikke ligesom dig.
Lad os lave en aftale.
Hvis I fortsætter i skolen,
så vil jeg hjælpe jer efter skolen.
Må Philip også komme, selv om han ikke går i skole mere?
Fantastisk idé, Cody. Selvfølgelig må Philip komme.
Men vi skal stadig se hr. Stoneman hver dag.
Ja.
Og I bliver nødt til at opføre jer pænt.
Han vil ikke lade mig spille klaver.
Måske kan vi holde en lille koncert, hvor du kan spille for alle.
Musik er for pattebørn.
-Hr. Avery spiller guitar. -Har du et problem med det?
Nej, sir.
Måske vil hr. Avery spille guitar til koncerten.
-Ja. -Vil du ikke nok?
-Vil du ikke? -Vil du ikke nok?
Ja, kom nu.
Alt for frk. Thatcher.
Timmy, hvad er der?
Jeg troede, det ville glæde dig.
Jeg har aldrig spillet foran andre før.
Det er okay.
Alle kan få sceneskræk.
Jeg kan ikke gøre det.
Hvad hvis jeg synger med? Ville det gøre det lettere?
Okay.
Så ses vi alle sammen efter skole i morgen.
Jeg glæder mig til at komme i skole i morgen.
Tillykke, min skat.
Hr. Trevoy sagde, jeg kunne låne saloonen til at undervise børnene i.
Jeg hjælper Philip.
Jeg hjælper dem alle.
Du har gjort noget helt specielt med ungerne her.
De er heldige med at have en som dig, Elizabeth.
Det er ikke det samme som i klasselokalet, men det er en start.
Hvor mange breve skrev du?
Jeg skrev 25.
Bare der er andre, der er modige nok til
-at sige sandheden om Thomas Higgins. -Det er der.
Ingen kan forhindre dig i at gøre det, du er skabt til.
Ikke Gowen, Wyatt eller Higgins.
Jack.
Hvad er der?
Der kom et telegram fra hovedkvarteret.
Det gør mig ondt.
Jack.
Hvad er der galt?
Det er Doug.
Han er blevet dræbt i tjenesten.
Tekster af: Stephan Gru