-Aiemmin tapahtunutta: -Tässä on Douglas Burke.
Johdatan joukot Luoteisterritorioille.
Ehkäpä miespormestarin kanssa olisi helpompaa.
-Henry? -Sinua ei enää tarvita.
Ette pysty tekemään raskasta työtä.
Tarvitset yhä apua.
Olen tullut tilallenne.
Miksi luokkahuoneessani on joku, joka sanoo olevansa uusi opettaja?
Se ei ole teidän luokkahuoneenne vaan kaupungin.
Vastaa kysymykseeni.
Tietooni tuotiin kirje, jonka pohjalta minun oli korvattava teidät.
Mikä kirje?
Tämän mukaan olette hyödyntänyt perheenne vaikutusvaltaa -
varmistaaksenne ensimmäisen työpaikkanne.
-Melko vakava syytös. -Eikä totta.
On se Thomas Higginsin,
läntisen alueen koulutarkastajan mukaan.
Hän oli koulutarkastajana Hamiltonissa ennen muuttoani tänne.
Sitten häneen voidaan luottaa.
Hän valehtelee.
Hän on arvostettu viranomainen, joten uskon ennemmin hänen sanaansa.
-Suokaa anteeksi. -Tämä ei jää tähän.
Alhaista jopa Henry Gowenin teoksi.
Rautatiet liittyvät tähän varmasti. Ray Wyatt ei sulata komentelua.
Gowen käy varmasti Wyattin taskuilla.
Kaikki ne puheet laajentamisesta... Hän halusikin minusta eroon.
Kirje on väärennös, Elizabeth.
Todistamme sen, ja palaat tuota pikaa työhösi.
Ei se ole väärennös, Jack. Tunnen Thomas Higginsin.
-Et sinä ikinä lahjoisi ketään. -En lahjonutkaan.
Mutta kun äitini kuuli lähdöstäni, hän yritti pitää minut Hamiltonissa.
-Et ottanut työtä vastaan. -En niin. Tulin tänne.
Miksi Higgins kirjoitti sen kirjeen?
-Kostoksi. -Kostoksiko? Mistä hyvästä?
Kun tapasimme, hän yritti... lähennellä minua.
Voi, Elizabeth.
-Torjuin hänet. -Tietysti.
-Siitäkös hän suuttui. -En vain tajunnut, miten paljon.
Hän kai kirjoitti kirjeen jo tänne tullessani.
-Etkä tiennyt siitä? -En.
Mutta nyt kun se on kaivettu esiin...
...en saa enää opettaa. En täällä enkä muuallakaan.
Sitten käyt Higginsin luona ja pyydät oikaisemaan asian.
Vien Tatet Union Cityyn käräjille. En voi ottaa riskiä heidän kanssaan.
Mutta lähdemme heti sen jälkeen Cape Fullertoniin.
Olet kultainen, mutta minun on lähdettävä heti.
-Palaan loppuviikolla. -Kyse on maineestani ja urastani.
Oppilaani merkitsevät minulle liikaa. En voi aikailla.
Elizabeth. Minä lähden mukaan.
-Ei sinun tarvitse, Abigail. -Kylläpäs.
-En halua, että menet yksin. -Entä Cody ja kahvila?
Clara voi vahtia Codya ja Carson pärjää kahvilassa.
Emme ole poissa kauaa. Suokaa anteeksi.
-Olen huolissani sinusta. -Älä ole.
-Etkö varmasti tarvitse minua mukaasi? -En.
Herra Cantrell. Voisitko lausua eiliset kotiläksysi?
-Lausuako? -Niin. Opettelithan asiat ulkoa?
Neiti Thatcher ei ole pakottanut meitä opettelemaan ulkoa.
Sepä ikävää. Kun minä annan teille läksyjä,
oletan teidän osaavan lausua ne seuraavana aamuna.
-Mitä se tarkoittaa? -Että se muistetaan ulkoa.
Ei puhuta viittaamatta.
Meillä on paljon tekemistä ennen alueellisia kokeita.
Avatkaa kirjanne luvun seitsemän kohdalta...
Niin, neiti... Weise.
En tarvitse kokeita. En ole kipeä.
Riittää jo. Vaiti. Eikä luokkaan tuoda leluja.
-Antakaa se takaisin! -Koulun jälkeen.
Jos näen tämän vielä luokassa, vietät loppupäivän nurkassa.
Onko asia selvä, neiti Weise?
Hyvä. Avatkaa kirjat luvusta seitsemän ja kopioikaa...
Niin, herra Cantrell?
Unohdin kirjani.
Sitten saat miinuksen.
Odotan jatkossa parempaa.
Hän aloitti vasta.
Haluaisitko sinäkin miinuksen?
-En. -Tottele sitten.
-Pistää miettimään. -Mitä?
Miten Gowen putoaa aina jaloilleen.
Todisteet olivat vahvat, kunnes todistaja muutti lausuntoaan.
On sitä oudompaakin nähty.
Mahtoi maksaa pitkän pennin.
Mutta sitä en tiedä, mistä hän sellaiset rahat sai.
Tiedän yhteisen historianne, mutta anna tämän nyt olla.
-Liiketoimet menevät etusijalle. -Mitä vihjaat?
Nyt kun Gowen palasi virkaansa, voisitte yrittää lähentyä.
Hyvä on. Jos haluat, voin puhdistaa ilmaa.
Hyvä. Kireät välinne eivät ole hyväksi. Kiitokseksi saat mukavan bonuksen.
Reilu bonus sitten.
Paneudun asiaan henkilökohtaisesti.
Kiitos vielä asian mainitsemisesta.
Joskus mietin, miten nukut yösi.
Tahtonet puhua neiti Thatcherista.
Sinulla ei ollut oikeutta erottaa häntä.
Olipas. Todisteet osoittavat, ettei hän sovi opettajaksi.
Se kirje on väärä syytös.
Vai niin. Kuten sekin, jonka takia minut hyllytettiin?
Kriteerit kaiketi muuttuivat, kun syyniin joutuikin naisystäväsi.
Suhteemme ei liity tähän.
-Miksi sitten olet noin vihainen? -Tiedämme kumpikin,
että rautatieyhtiö halusi hänestä eroon. Mutta hän ei ansaitse tällaista.
Ihmiset eivät saa aina ansionsa mukaan. Hänenkin on opittava se.
Rakas Elizabeth, kuulin juuri. Saat täyden tukeni ja sympatiani.
Kiitos, Rosemary.
Olet loistava opettaja. Uskomatonta, että tällaista tapahtuu.
-Uskomatonta se on minustakin. -Kuule.
Minulle kävi kerran näin Broadwaylla.
Koe-esiinnyin näytelmään nimeltä Perijätär, jonka ohjaaja oli...
...häikäilemättömän rohkea.
-Mitä teit? -Kerroin hänen vaimolleen.
Saitko osan?
En. Tuotanto peruttiin. Vaimo olikin ihan oikea perijätär.
Hän rahoitti koko tuotannon.
Miten ohjaajalle kävi?
Hän alkoi kuulemma myydä alasimia. Pudotti sellaisen jalalleen -
ja menetti varpaansa.
Usko, kun sanon. Se karmea herra Higgins -
myy vuoden päästä tähän aikaan alasimia. Toivottavasti menettää kokonaisen jalan.
Sisään!
-Toivottavasti en häiritse. -Et suinkaan.
Kuulin tapahtuneesta. Se mies -
-ei saa päästä pälkähästä. -Samaa mieltä.
Olet rohkea, kun taistelet vastaan.
-Huhuu? -Sisään!
Täällä on vilkasta kuin Grand Centralin asemalla.
Tulimme tuomaan sinulle matkaevääksi pikkuleipiä.
Kiitos. Miten huomaavaista!
Aivan uskomattoman ilkeää.
Tee kaikki tarvittava maineesi palauttamiseksi.
Lapset tarvitsevat sinua.
Totta tosiaan.
Ja minä heitä.
Pakko sanoa, että olen onnekas, kun minulla on tällaisia ystäviä.
Emme ole vain ystäviä. Olemme perhettä.
-Henry? -Bill.
Otetaan ryypyt.
-Juon vain ystävien seurassa. -Mahtaa sinulla olla kova jano.
Mitä haluat?
Sovun. Kaupungin hyväksi.
Rautatie on täällä. Meidän on tehtävä yhteistyötä.
En arvannut sinun taipuvan muiden tahtoon. Wyatt mahtaa maksaa hyvin.
Ei yhtä paljon kuin sinulle.
Sinulla on outo tapa yrittää ystävystyä.
En sanonut kaipaavani ystävää. En vain halua enää vängätä, Henry.
No, olisihan varmasti meidän kummankin edun mukaista unohtaa erimielisyytemme.
Niinhän se olisi. Ainakin tältä erää.
KAHVILA AVOINNA
KAHVILA SULJETTU
-Mikä hätänä? -Vihaan matematiikkaa.
En minäkään siitä juuri piitannut. Mitä opettelet?
Yhdeksän kertotaulua.
Herra Stonemanin mukaan nämä on osattava huomiseksi.
Kerron yhden tempun, jonka äitini opetti. Levitä sormesi näin.
-Mikä on ensimmäinen? -Neljä kertaa yhdeksän.
Taivuta neljäs sormi alas.
Montako sormea on vasemmalla?
-Kolme. -Ja montako oikealla?
-Kuusi. -Yhdistä ne.
Kolme, kuusi. Kolmekymmentäkuusi!
-Aivan. Kokeile jotain toista. -Yhdeksän kertaa kaksi.
Yksi, kahdeksan. Kahdeksantoista.
Cody. Tottele sitten Claraa, lausu iltarukous ja muista ruokkia Pyry.
-Lupaan sen. -Tulee ikävä.
Samoin.
-Oletko valmis? -Olen.
-Milloin palaatte kouluun, neiti Thatcher? -Niin pian kuin voin.
Herra Stoneman on ilkeä.
-Tuskin hän niin kamala on. -On hän.
Miksi teidän on mentävä pois?
Joku kertoi minusta valeen ja hänen on peruttava puheensa.
Muistatko viime viikon opetuksen?
Ikäviä asioita tapahtuu, jos hyvät sallivat sen.
Aivan. Minä aion tehdä asioille jotakin.
Elizabeth.
-Anna minun. -Kiitos.
-Minä autan. -Ei tarvitse.
-Yritän vain olla ystävällinen. -Niin kuin Gowenillekin?
Mitä tarkoitat?
Näin kuinka löitte kättä päälle. Miten voit kohdella häntä asiallisesti?
-Minulla on syyni. -Toivottavasti on.
-Tahtoisin yhä lähteä mukaan. -Pärjään kyllä.
-Odotan täällä. -Se tekee tästä helpompaa.
Hei sitten.
Pohjoisessa olevat joukot on jaettava uudelleen.
Tarvitaan ainakin viisi yksikköä.
Gordon Harvey.
-Mukava nähdä. -Samoin.
-Mikä sinut tänne tuo? -Vankikuljetus.
Mitä pohjoisesta on kuulunut?
Ei mitään hyvää. Miehillämme on siellä kiperät paikat.
Pääsen kohta näkemään omin silmin.
-Siirretäänkö sinutkin? -Collins etsii vapaaehtoisia.
Menetimme yhden joukon viime viikolla. Siellä on täysi sota päällä.
No, onnea matkaan.
Kiitos, sitä tarvitaan.
-Sir. -Jack.
Pohjoisessa ei kuulemma suju hyvin.
Tuo on vähättelyä. Totta puhuen olemme pahasti alakynnessä.
Miehet tekevät parhaansa, mutta siellä on villi meno,
ja rikollisjoukot ovat meitä järjestäytyneempiä.
Leviävät nopeammin kuin rikkaruohot.
-Onko konstaapeli Burkesta kuulunut? -Hän menetti muutaman miehen.
Eikä Doug saanut pelastettua ristituleen joutunutta perhettä.
Ikävä kuulla.
Olisipa Dougilla yhtä paljon kokemusta kuin rohkeutta.
Hyvää työtä Tatejen kanssa.
Huomenta.
-Anteeksi, että kesti, neiti...? -Thatcher.
-Luulin, että muistaisitte minut. -Totta kai.
Miten menee siellä...? Anteeksi, en muista enää nimeä.
Hope Valleyssa. Se oli aikanaan Coal Valley.
Kuinka voin olla avuksi?
Voitte perua kirjoittamanne.
Minä kun toivoin tätä pelkäksi vierailuksi.
Tiedätte hyvin, ettei kirjeen sisältö ole totta.
En tarjonnut lahjuksia.
-Muistan tilanteen toisin. -Voin virkistää muistianne.
Torjuin lähentely-yrityksenne ja päätitte tuhria maineeni.
-Ei se niin mennyt. -Menipäs.
Vaadin, että perutte sananne.
Vaaditteko?
-Ette voi vaatia mitään. -Kiinnostaisi tietää,
-mitä esimiehenne sanoisivat. -Ketäköhän he uskovat?
Pikkukaupungin huonomaineista opettajaa vai kaltaistani arvostettua miestä?
Sana sanaa vastaan.
Pyydän anteeksi, mikäli olen puhunut tylysti.
Hyväksyn anteeksipyyntönne.
-Suokaa anteeksi. -Ettekö käsitä?
Menetin työpaikkani kirjoitustenne tähden. Opettaminen on minulle kaikki kaikessa.
Ymmärrän.
Näin ollen... saatan harkita asiaa uudesti.
Kiitos, herra Higgins.
Mikäli harkitsette tunteitanne minua kohtaan uudelleen,
saatan keksiä keinon tuhota sen kirjeen.
Säälin sinua.
Samoin.
Välitunti on ohi. Istukaa aloillenne. Kaikki paikoillenne.
Herra Lawson, riittää jo se pimputus.
Sanoin, että riittää jo!
Heti paikoillenne!
Koska tahdotte tuhlata aikaanne, loppuviikolla ei vietetä välitunteja.
-Onko selvä? -Kyllä, herra Stoneman.
Herra Cantrell, mikset palauttanut läksyjäsi?
Neiti Thatcher sanoi, ettei minun tarvitse vastata, jos en saa luettua kaikkea.
-Neiti Thatcher ei ole enää opettajasi. -En osaa lukea ilman apua.
Sitten saat hylätyn tästä tehtävästä ja jäät tunnin jälkeen tänne.
Ennen kuin aloitamme, kaivakaa harjoitusvihkonne esiin -
ja kirjoittakaa essee läksyjen teon tärkeydestä.
Neiti Montgomery, pidähän kynää oikealla tavalla.
Se on minun!
Vietät loppupäivän nurkassa. Mene.
Ellette halua hänen seurakseen, kannattaa lopettaa töllistely -
ja ryhtyä hommiin.
Emme päästä häntä pälkähästä.
Hän on oikeassa. Ei kukaan minua uskoisi.
He uskovat koulutarkastaja Higginsiä.
Entä jos et olekaan ainoa?
Entä jos joku muukin pelkää puhua asiasta?
-Eivätkö he olisi jo puhuneet? -Et sinäkään puhunut.
Minua nolotti. En halunnut kertoa.
Tuskin tämä on ensimmäinen kerta.
Oli eräs toinenkin. Valmistuimme samaan aikaan.
-Francine Fessler. -Tiedätkö, miten häneen saa yhteyttä?
Kirjoittelimme hetken, kun muutin Hope Valleyyn.
Hän opettaa täällä Cape Fullertonissa. Francine on hyvin kaunis.
Minusta Higgins aina tiiraili häntä.
Sitten sinun on syytä käydä kylässä.
Katso nyt tuota miestä.
Arvostelemassa papereita häijyine punaisine kynineen...
Hänhän on uusi opettaja.
On häpeällistä, että hän riisti Elizabethilta työpaikan.
-Ei se hänen syytään ole. -Älä puolustele häntä!
Tapahtunut oli mitä törkeintä. Ja mies ei kuulemma ole hyvä työssään.
Toiset väittävät muuta.
Toiset eivät ymmärrä, mistä puhuvat.
Kulta, Elizabeth on toki ystäväsi...
Hän on myös sinun ystäväsi. Ja hyväkin vielä!
Niin on. Mutta tämä ei kuulu minulle.
Kaikki kaupungin asiat kuuluvat minulle.
Pelkäsinkin, että sanoisit noin.
Menen sanomaan tuolle miehelle suorat sanat.
Olisi mukavampaa, jos vain...
Sinne meni.
Herra Stoneman, minulla on asiaa.
Olen kuulolla.
Lapset ovat edistyneet huimasti Elizabethin opastuksessa.
Hän on tehnyt sivistymättömistä huligaaneista...
...no, toisinaan melko siedettäviä pieniä ihmisiä.
Mutta saavuttuanne lapsista on tullut onnettomia ja...
Jos luulette opettavanne jotain happamuudellanne,
olette pahasti hakoteillä!
En tainnut kuulla nimeänne.
-Rosemary Coulter. -Coulter.
Muistaakseni luokassa ei ole sen nimistä oppilasta.
Ei siellä olekaan.
Sitten kun on... voimme puhua. Illanjatkoja.
Ette kai tee vielä töitä?
Skinnerin Käytännön anatomiaa.
Nainen tutkimassa anatomiaa. Siinäpä moderni ajatus.
-Sopiiko? -Toki.
Halusin itse asiassa lääkäriksi, mutta harva koulu ottaa vastaan naisia.
-Päätitte sitten ryhtyä hoitajaksi? -Sukuvika.
Äitini oli hoitaja.
-Mikä toi teidät tänne länteen? -Olin kihloissa.
Siitä ei tullutkaan mitään.
Tuskin teiltä miesseuraa puuttuu.
Sairastuvalla on aina kiireistä. Ei ole paljon aikaa muuhun.
-Eikö huvitteluun jää yhtään aikaa? -Entä te?
Olen kuullut, että rautateiden miehillä on naisia joka kaupungissa.
Ihmiset puhuvat kaikenlaista. Ehkä voisimme viettää aikaa yhdessä?
Alkaa olla myöhä. Minun täytyy mennä.
-Voin saattaa. -Ei tarvitse.
-Haluan varmistaa, että pääsette kotiin. -Pärjään kyllä.
Yritän vain olla herrasmies.
-Se ei tunnu toimivan. -Onko täällä jokin ongelma?
Tarjouduin vain saattamaan hänet.
-Vaikkei asia teille kuulu. -Kyllä se kuuluu.
Minä nimittäin saatan hänet.
Niin saattaa. Oli tarkoitus kertoa.
Älkää antako minun häiritä.
Teit pahan virheen.
Niin sinäkin.
Eipä kestä.
Onpa mukava nähdä sinua, Elizabeth.
Pitkästä aikaa.
Kirjoitit viimeksi olevasi Hope Valleyssa.
Ja sinä opettavasi Cape Fullertonissa.
En voisi parempaa toivoa. Rakastan oppilaitani.
Ymmärrän.
Jokin taitaa olla pielessä?
Kauan sitten sattui jotakin.
-Muistatko koulutarkastaja Higginsin? -Tietenkin.
Hän on esittänyt syytöksiä minusta.
Ne eivät ole totta, mutta menetin työpaikkani.
Miksi hän sellaista tekisi?
Torjuin hänen lähentelynsä.
Lähentelikö hän?
Tästä ei ole helppo puhua.
Ajattelin vain, josko sinulle sattui jotakin.
-Tai jos hän teki jotain ikävää... -Ei.
Itse asiassa kunnioitan häntä suuresti.
Ei pitäisi.
-Hän ei ole sitä, miltä näyttää. -Ehkä sinusta.
Jos salailet totuutta, koska pelkäät työsi menettämistä...
En salaile mitään. En tiedä, mistä tässä on kyse,
mutta asetat minut ikävään asemaan. Jos luulet minua niin alhaiseksi,
-että kävisin kauppaa palveluksista... -En minä sillä.
Mukava tietää.
Valitan, etten voi auttaa. Minun on syytä mennä.
Ei, Francine. Ole kiltti.
Uskomatonta, että hän kiisti kaiken.
Vielä pahempaa. Hän suuttui kysymyksestä. Häntä pelottaa. Enkä ihmettele.
Hän pelkää myös menettävänsä työpaikkansa.
-Pitäisikö minun jutella hänelle? -Ei, mutta kiitos.
Jos hän pelkää, tilanne vain pahenee. Kuka tietää, mitä hän vielä sanoisi.
En tiedä, mitä tehdä.
-Entä jos hän oli viimeinen tilaisuuteni? -Keksimme kyllä jotain.
Opettaminen on koko elämäni. Mitä teen, jos se minulta viedään?
On varmasti muitakin kuin Francine. Montako naista valmistui kanssasi?
Ainakin tusina.
-Aloitetaan heistä. -Mitä tarkoitat?
Kun palaamme kotiin, kirjoitat joka naiselle,
joka on ollut tekemisissä Higginsin kanssa.
-Kaikki pelkäävät häntä. -Meidän on pakko yrittää.
Sinun on pakko taistella.
Tiedät sen kyllä. Olet taistellut ennenkin.
-Ei se helppoa ole. -Ei niin.
Mutta onneksi sinun ei tarvitse taistella yksin.
Te lienette Philipin isä.
-Shane Cantrell. -Hauska tavata.
Onhan kaikki hyvin? Philip ei yleensä joudu viipymään.
Aivan. Meidän lienee parasta... Tulkaa.
En halua kuulostaa tylyltä.
-Mutta minusta Philip ei sovi tänne. -Anteeksi mitä?
Hän ei osaa kunnolla lukea ja ulkoa opettelu on vaikeaa.
Hän ei pysy ikäistensä vauhdissa. Hän on hidas oppimaan.
Antakaa hänelle aikaa.
Philip ei pärjää alueellisessa kokeessa.
Se laskisi koulun keskiarvoa, enkä voi sallia sellaista.
Eikö hän ole enää tervetullut kouluun?
Ei se hänen vikansa ole. Toisilla vain ei ole akateemisia kykyjä.
Philipin kannattaa ennemmin opetella johonkin ammattiin,
eikä haaskata aikaansa koulussa.
Ehkä se johtuu vain siitä, ettei hänellä ole kokemusta koulutuksesta.
Oppilaan erottaminen ei ole ikinä helppoa, mutta joskus se on parhaaksi.
En ymmärrä, miten erottaminen olisi Philipin edun mukaista.
Älkää tehkö tästä tämän vaikeampaa.
Poika.
Mennään.
Philip.
LUOTEISOSIEN RATSUPOLIISIN ALUETOIMISTO
Milloin palasit?
Myöhään eilen.
Onko kaikki hyvin?
Ei oikeastaan.
-Kerro. -Pohjoisessa tulee köniin.
-Koet, että sinun kuuluisi olla siellä. -Voisin auttaa.
-Siellä kaivataan kokemusta. -Kaltaisiasi kaivataan kaikkialla.
Myös täällä.
Tämä paikka on kovin rakas.
-Kuten Elizabethkin. -Mutta?
Mutta minun kuuluisi olla mukana taistelussa.
Tulen kai ikuisesti olemaan sydämeltäni ratsupoliisi.
Ymmärrän siis velvollisuudentuntosi.
Mutta joka miehen on tehtävä oma päätöksensä.
-Onko heistä uutta? -Ei mitään hyvää.
Kirjanpitäjä haihtui kuin tuhka tuuleen.
Viikko lausuntonsa muuttamisen jälkeen. Mikä sattuma.
Tarkoitukseni oli takoa hänen päähänsä järkeä.
Näin ollen Gowenia vastaan ei enää ole todisteita.
En aio luovuttaa.
Jos olen oikeassa, Wyatt liittyy Fosterin mielenmuutokseen.
Vain hänen vaikutusvaltansa riittäisi sellaiseen.
Neiti Thatcher!
Philip!
Huomenta. Huomenta, herra Cantrell.
-Eikö sinun pitäisi olla matkalla kouluun? -Herra Stoneman erotti minut.
Mitä?
Hänen mukaansa Philip ei ole kyllin fiksu.
Eihän se pidä paikkaansa. Lapset ovat erilaisia.
Haluan palata kouluun, mutten herra Stonemanin opetukseen.
Tiedän sen. Voisinpa auttaa.
Tiedämme, ettei syy ole teidän. Tule, poika. Rouva Brayman vahtii sinua.
Elizabeth. Arvelin löytäväni sinut täältä.
Oletko kunnossa?
Tiedän sydämessäni, että minun oli määrä tulla opettajaksi.
Sellainen olen sielultani. Siksi olen olemassa.
Tiedän sen.
Herra Stoneman!
-Herra Stoneman. -Niin?
-Liikeneekö teiltä hetki? -Mihin liittyen?
Philip Cantrelliin.
-Hän ei sovi kouluun. -Jos auttaisitte häntä...
Hän ei kykene pysymään muiden tahdissa.
-Hän ansaitsee koulutuksen. -Miksi hän on teille niin erityinen?
He kaikki ovat! Jos vain tutustuisitte heihin...
Olette paaponut heitä. He ovat laiskoja ja kurittomia.
Olette väärässä. Eikä erottaminen ole ratkaisu.
Opetan omalla tavallani, en tee poikkeuksia.
Sietäisi tehdä. Eikä tässä ole kyse vain Philipistä.
Emilyn kynäote ei ole este kirjoittamiselle.
Eikä Robertilta voi riistää välitunteja.
Totta kai siitä seuraa huonoa käytöstä. Hänen on purettava energiaansa.
Ja Timmy on vasta alkanut tulla kuorestaan.
-Pianosta on siinä iso apu. -Olen opettanut 15 vuotta.
-Koetulokset todistavat taitoni. -On parempiakin keinoja luoda yhteys.
Täytyykö muistuttaa, ettette ole enää opettaja?
Ymmärrän sen. Mutta kyse ei ole minusta vaan heistä.
Välitän siitä, miten heille käy.
Tässä on kylläkin kyse teistä. Teidät todettiin epäkelvoksi opettamaan.
Suokaa anteeksi, minun on valmisteltava opetusta.
Se oli viimeinen. Kirjoitin kaikille, joille Higgins tarjosi paikkaa.
Joku astuu varmasti esiin.
-Entä jos ei astu? -Kirjoitat lisää kirjeitä.
-Niin monta kuin tarve vaatii. -Kunhan rahat riittävät postimaksuihin.
Jokin painaa mieltäsi. Näen sen.
Päämajalla puhuttiin pohjoisen tilanteesta.
-Olet huolissasi Dougista. -Heistä kaikista.
-Rukoilen heidän puolestaan iltaisin. -Samoin.
Mutta rukoukset eivät välttämättä riitä.
Mitä muuta voisimme tehdä?
Sepä se.
Mitä nyt?
Minun on lähdettävä kierrokselle. Nähdään illalla.
-Tarvitsetko apua? -Miksikäs ei.
Emme ole tavanneet. Jack Thornton.
Carson Shepherd.
-Olet kuulemma kahvilassa töissä. -Abigail oli kiltti ja palkkasi minut.
Etkö ollut aiemmin töissä rautatiellä?
Annan elämän kuljettaa.
Kuljettiko se Abigailin keittiöön?
Minä en jaa kortteja. Pelaan vain niillä, joita saan.
Voihan sen niinkin nähdä.
Elämä ei aina mene odotustemme mukaan.
Tiedän.
Avatkaa harjoituskokeet. Aloittakaa.
Voinko lainata kumiasi?
Ei puhuta.
HARJOITUSKOE
-Kynää ei pidellä noin. -En osaa pidellä sitä toisella tavalla.
Lakatkaa tekemästä noin.
Mitä vaaditaan, jotta oppisit?
Antakaa hänen olla!
Kuka sen sanoi?
Minä.
Neiti Thatcherin mukaan ikäviä asioita tapahtuu, jos hyvät sallivat sen.
-Toimitte ikävästi Emilyä kohtaan. -Istu heti alas.
En istu. Ette saa enää jatkaa noin.
Tule, Emily.
Palatkaa paikoillenne. Palatkaa heti paikoillenne.
Tulkaa heti takaisin ja istukaa alas.
Mennään.
Istukaa alas! Kokeet ovat kesken!
Käskin istua heti paikalla alas!
-Pelottaa. -Lapset.
Emme palaa.
Emme halua herra Stonemanin luo.
Koulussa ei ole enää hauskaa.
Niin.
Hän on todella ilkeä.
Kuunnelkaahan nyt.
Kyseessä on iso muutos ja se on pelottava asia.
Mutta ette voi jäädä kotiinkaan. Koulutus on tärkeä asia.
Ja herra Stoneman on nyt opettajanne.
Mutta me haluamme sinut.
Tiedän sen. Minäkin haluan palata. Mutta se ei nyt käy.
-Ainakaan toistaiseksi. -Milloin sitten?
Toivon mukaan pian.
Siihen asti teidän on kohdeltava herra Stonemania kunnioittaen.
Mutta hän ei opeta meitä niin kuin sinä.
Sovitaan näin: Jos jatkatte koulussa, annan teille tukiopetusta.
Voiko Philipkin tulla?
Mainio ajatus. Totta kai voi.
Mutta joudumme silti kohtaamaan herra Stonemanin joka päivä.
Niin joudutte. Teidän on käyttäydyttävä todella nätisti.
Hän ei anna edes soittaa pianoa.
Voisimme pitää ensi viikolla esityksen. Voit soittaa pianoa kaikille.
Musiikki on pikkulasten juttu.
-Herra Avery soittaa kitaraa. -Onko se ongelma?
Ei, sir.
Ehkä herra Avery voisi soittaa kitaraa esityksessämme.
-Kyllä! -Olkaa kiltti!
Ilomielin.
Timmy, mikä hätänä? Luulin, että ilahtuisit esityksestä.
-En ole soittanut koskaan muiden edessä. -Ei hätää.
-Kaikkia jännittää lavalla. -En usko, että pystyn.
Entä jos laulan vierelläsi? Auttaisiko se? Hyvä on.
Nähdään siis koulun jälkeen huomenna.
En malta odottaa!
Hyvää syntymäpäivää, rakas.
Herra Trevoy antaa minun opettaa koulun jälkeen saluunassa.
Voin auttaa Philipiä! Voin auttaa heitä kaikkia.
Olet toiminut upeasti lasten kanssa.
He ovat onnekkaita, kun heillä on sinut.
Eihän tämä sama juttu ole kuin opettaa koulussa, mutta jotain edes.
-Montako kirjettä lähetit? -Kaksikymmentäviisi.
Kunpa joku muukin rohkenisi -
-kertoa totuuden Thomas Higginsistä. -Joku rohkenee.
Kukaan ei voi estää sinua opettamasta. Ei Gowen, Wyatt tai Higgins.
Jack.
Mitä nyt?
Päämajalta tuli sähke.
Olen pahoillani.
Jack. Mikä hätänä?
Doug.
Hän sai surmansa.
Tekstitys: Sonja Lahdenranta