Din episoadele anterioare...
- Sergentul Douglas Burke. - Plec cu o brigadă în Nord.
Am trata mai ușor cu un bărbat mai de înțeles.
- Henry? - Nu mai e nevoie de tine.
Trebuie să te menajezi o vreme.
Mai angajați?
Eu vă înlocuiesc.
De ce e cineva în clasa mea, care spune că e noul învățător?
Nu e clasa dumitale, ci a municipalității.
Răspunde-mi!
Mi s-a supus atenției o scrisoare. Din cauza ei, a trebuit să te înlocuiesc.
Ce scrisoare?
Ai folosit influența familiei
și promisiunea de câștig financiar ca să obții primul post de învățătoare.
- E o acuzație gravă. - Nu-i adevărat!
Ba da, după Thomas Higgins,
inspectorul școlar pe zona de vest, aflat la Cape Fullerton.
Lucra la Hamilton, înainte să mă mut aici.
Atunci, e un om de încredere.
Minte!
E un slujbaș respectat al statului. Iartă-mă că-i dau lui crezare!
- Te rog să mă scuzi! - Nu s-a terminat!
CAFENEAUA LUI ABIGAIL
- E josnic chiar și pentru Henry Gowen. - Sigur compania trage sforile.
Ray Wyatt nu e obișnuit să i se impună ceva.
Sigur Gowen a luat mită de la domnul Wyatt.
A promis că va mări școala. De fapt, voia să scape de mine.
Scrisoarea e făcătură. O vom dovedi.
- Te vei întoarce imediat la catedră. - Nu e făcătură, Jack!
Îl cunosc pe Thomas Higgins.
- Nu i-ai da mită nimănui! - Nici nu am făcut-o!
Dar, când a auzit mama că voi fi trimisă în Vest,
și-a folosit influența și banii ca să rămân la Hamilton.
- Nu te-ai angajat la Hamilton. - Nu. Am venit aici.
- De ce a scris Higgins scrisoarea? - Drept răzbunare.
Răzbunare? Pentru ce?
Când l-am cunoscut, mi-a făcut...
avansuri.
Elizabeth...
- L-am refuzat. - Firește!
- El s-a înfuriat. - Nu știam că așa de mult.
O fi scris scrisoarea de cum m-am angajat aici.
- Abia acum ai aflat de ea? - Da.
Dar acum că s-a ivit...
Nu o să mai pot preda. Nici aici, nici oriunde altundeva.
Du-te la Thomas Higgins și fă-l să spună adevărul!
Îi duc pe frații Tate la Union City, la proces.
Au mai evadat, deci nu pot risca.
Dar mergem la Cape Fullerton imediat ce mă întorc.
Ești foarte amabil, Jack, dar trebuie să plec cât de curând.
- Mă întorc până duminică. - E vorba de reputația și cariera mea.
Țin prea mult la elevi.
Nu pot aștepta!
Elizabeth!
Vin cu tine!
- Nu e nevoie, Abigail! - Ba da!
- Nu vreau să fii singură. - Ce faci cu Cody și cafeneaua?
Clara se ocupă de Cody și Carson se descurcă la cafenea.
Nu vom lipsi mult! Scuzați-mă!
- Mă îngrijorezi! - N-ai de ce!
- Sigur n-ai nevoie de mine? - Da.
Să vedem... Domnul Cantrell!
Îmi poți recita lecția pe care o aveai de învățat aseară?
- Să o recit? - Da. Presupun că ai învățat-o.
Domnișoara Thatcher nu ne punea să învățăm pe dinafară.
Ce păcat!
De acum, când vă dau de învățat lecții, mă aștept să mi le recitați în zori.
E limpede?
- Cum adică să recităm? - Trebuie să înveți pe de rost.
Nu vorbi neîntrebat, tinere!
Avem mult de muncit, să ne pregătim pentru examinarea regională.
Deschideți manualele la capitolul șapte...
Da, domnișoară Weise.
De ce aș fi examinată? Nu-s bolnavă.
Ajunge! Liniște!
Nu veniți în clasă cu jucării!
- Brownie nu e jucărie! Dă-mi-l! - După ore!
Dacă-l mai văd în clasă, o să stai toată ziua la colț.
E limpede, domnișoară Weise?
Bine! Deschideți manualele la capitolul șapte și copiați...
- Da, domnule Cantrell. - Mi-am uitat cartea.
Capeți mustrare că ești nepregătit.
Am așteptări mai mari de la tine, domnule Cantrell.
Dar e nou!
Vrei și tu mustrare?
- Nu! - Atunci, fă ce ți se spune!
- Te pune pe gânduri. - Ce anume?
Cum scapă Gowen mereu.
Probele incriminatoare erau solide, dar contabilul și-a schimbat mărturia.
- S-au văzut lucruri mai ciudate. - Probabil, l-a costat ceva figura asta.
Dar nu mi-e clar de unde a făcut rost Gowen de atâția bani.
Bill, știu că ai ceva de împărțit cu el, dar trebuie să treci peste asta.
- Afacerile primează! - Ce încerci să spui?
Dacă Henry Gowen e din nou primar, vreau să te împaci cu el.
Bine!
Dacă asta vrei, mă împac cu el.
Bine. Nu-mi permit să vă dușmăniți!
În semn de mulțumire, capeți un bonus săptămâna asta.
Să fie mare!
Te asigur, mă voi interesa personal!
Mulțumesc că mi-ai spus!
Uneori, mă întreb cum dormi noaptea.
Probabil, vrei să vorbim despre domnișoara Thatcher.
- N-aveai niciun drept s-o concediezi. - Ba da!
Probele arată limpede că nu se cuvine să predea.
Scrisoarea aia cuprinde acuzații false.
Ca acelea care mi-au atras suspendarea din funcția de primar?
Dar judeci după alte criterii, când e vorba despre iubita ta.
Relația mea cu Elizabeth n-are nicio legătură.
Atunci, de ce ești așa de furios?
Știi bine, compania vrea să scape de ea pentru că i-a ținut piept.
Nu merită una ca asta.
Nu. Oamenii nu capătă mereu ceea ce merită. Nu-i așa?
Va trebui să învețe asta!
Dragă Elizabeth, tocmai am aflat!
Să știi că te susțin complet și te compătimesc.
Ești foarte amabilă! Mulțumesc!
Ești o învățătoare minunată! Nu pot să cred că ai pățit una ca asta!
Nici eu, să-ți spun drept!
Am pățit-o și eu, pe Broadway.
Am dat probă pentru piesa Moștenitoarea, și regizorul...
era foarte îndrăzneț.
- Ce ai făcut? - I l-am pârât soției lui.
- Totul a luat sfârșit. - Și ai primit rolul?
Nu. Piesa s-a anulat.
Soția lui chiar era moștenitoarea unei averi. Ea finanța producția.
- Ce-a pățit regizorul? - Cică acum vinde nicovale.
Una i-a căzut pe picior și a pierdut un deget.
Ia aminte, Elizabeth!
Nemernicul de Higgins va vinde nicovale pe la anul!
Sper să piardă tot piciorul!
Intră!
- Sper că nu vă deranjez! - Deloc!
Am auzit. Cel care a scris acele minciuni nu poate scăpa așa!
- Sunt absolut de acord! - Ești curajoasă că lupți.
- Bună! - Intră!
În seara asta, e ca în gară aici!
Ți-am adus niște fursecuri, să ai mâine, pe drum!
Mulțumesc! Sunteți amabile!
Acel inspector ticălos! De necrezut!
Fă ce trebuie să-ți speli reputația, draga mea!
Copiii au nevoie de tine.
- Cu siguranță! - Și eu, de ei.
- Am mare noroc, cu prietene ca voi! - Nu suntem simple prietene!
Suntem familia ta!
- Henry! - Bill...
- Hai să bem ceva! - Beau doar cu prietenii.
Atunci, sigur ești însetat!
- Ce vrei? - Să facem armistițiu, pentru oraș.
De acum, trebuie să lucrăm împreună!
Nu mă așteptam să lași de la tine pentru nimeni.
- Probabil, Wyatt te plătește bine. - Sigur nu cât te plătește pe tine!
- Ai un mod ciudat de a-ți face prieteni! - N-am zis că vreau să fim prieteni!
Vreau doar să nu ne mai avem la cuțite.
Poate ar fi în interesul amândurora să trecem peste neînțelegeri.
Așa este!
Măcar deocamdată!
CAFENEAUA LUI ABIGAIL DESCHIS
CAFENEAUA LUI ABIGAIL ÎNCHIS
TAVERNĂ
- Ce este? - Urăsc matematica!
Nici mie nu-mi plăcea!
- La ce lucrezi? - Înmulțirea cu nouă.
Domnul Stoneman vrea să învățăm tabla înmulțirii până mâine.
O să-ți arăt un truc învățat de la mama. Desfă degetele, așa.
- Care e prima problemă? - Patru ori nouă.
Bine! Strânge al patrulea deget, așa!
- Câte degete rămân la stânga? - Trei.
Și la dreapta?
- Șase. - Unește-le!
Trei, șase... Treizeci și șase!
- Da. Spune alta! - Nouă ori doi.
Unu, opt... Optsprezece!
Cody! Să asculți de Clara și să-ți spui rugăciunea la culcare!
Să-l hrănești pe Dasher!
- Promit! - O să-mi fie dor de tine!
Și mie!
- Ești pregătită? - Da.
Când vă întoarceți la școală, domnișoară Thatcher?
Cât de repede cu putință!
- Domnul Stoneman e un om rău! - Sigur nu e așa de rău pe cât crezi!
Ba da! De ce trebuie să plecați?
Cineva a mințit despre mine. Îl fac să-și retragă cuvintele.
Ca la lecția de educație civică. Mai știi?
„Răul se petrece când cei buni nu intervin.”
Așa e! Eu am de gând să intervin.
Elizabeth!
- Te ajut! - Mulțumesc!
DILIGENȚĂ ȘI TRANSPORT MARFĂ
- Dă-mi valiza! - Nu, mă descurc!
- Eram doar prietenos. - Cum ești cu Henry Gowen?
Ce tot spui acolo?
V-am văzut dând mâna ieri, senini. Cum poți fi amabil cu el, după ce a făcut?
- Am motivele mele! - Sper!
- Ar trebui să vin cu tine. - Mă descurc!
- Mă găsești aici! - De asta mi-e mai ușor.
Pa!
POLIȚIA DIN UNION CITY
Oamenii trebuie redistribuiți pe pozițiile din Nord.
Duceți cel puțin cinci divizii la fortul Winston.
Gordon Harvey!
- Mă bucur să te văd! - Și eu!
- Ce te aduce aici? - Transfer un deținut.
Ce vești sunt din Nord?
Nu-i a bună! Se duc lupte grele. Voi vedea curând cu ochii mei.
- Collins te-a transferat? - Caută cât mai mulți voluntari.
Am pierdut un detașament săptămâna trecută. E război.
- Baftă! - Mulțumesc, voi avea nevoie.
- Domnule! - Jack!
- Aud că nu merge prea bine în Nord. - E puțin spus!
Suntem depășiți numeric, să-ți spun drept!
Ne descurcăm cum putem, dar se poartă lupte
și nelegiuiții sunt mai organizați decât noi.
Se răspândesc ca buruienile.
- Avem vești despre caporalul Burke? - A pierdut câțiva oameni.
O mamă cu cei doi fii ai săi au fost prinși în conflict.
Doug nu i-a putut salva pe toți.
Îmi pare rău!
Ar fi bine ca Doug să aibă experiență pe măsura curajului său.
Bravo pentru frații Tate!
INSPECTORATUL ȘCOLAR CAPE FULLERTON
Bună dimineața!
- Scuze că ai așteptat, domnișoară... - Thatcher.
- Credeam că-ți amintești de mine. - Desigur!
Cum te descurci în...
- Am uitat numele orașului. - Hope Valley.
- Pe atunci, se numea Coal Valley. - Așadar...
- Cu ce te pot ajuta? - Poți retracta cele scrise în scrisoare.
- Speram că e o vizită de curtoazie. - Știi bine că ai mințit!
- Nu ți-am oferit mită. - Eu îmi amintesc altceva.
Atunci, îți reamintesc eu.
Ți-am respins avansurile și dumneata m-ai ponegrit.
- N-a fost așa! - Ba da!
- Îți cer să-ți retragi spusele! - Îmi ceri?
Nu ești în măsură să ceri nimic!
- Sunt curioasă ce ar spune șefii tăi. - Cui îi vor da crezare?
Unei învățătoare cu o recomandare negativă?
Sau unui om cu reputația mea? E cuvântul tău împotriva mea.
- Iertare, dacă am fost prea aspră! - Îți accept scuzele!
- Scuză-mă... - Nu vezi?
Mi-am pierdut postul din pricina scrisorii tale!
Și e totul pentru mine!
Înțeleg acum!
Acestea fiind spuse... Poate că mă răzgândesc!
Mulțumesc, domnule Higgins!
Dacă revii la sentimente mai bune în privința mea,
poate că fac scrisoarea să dispară.
Te compătimesc!
Și eu, pe dumneata!
Recreația s-a încheiat! Așezați-vă în bănci cu toții!
Domnule Lawson, lasă pianul!
Am zis...
Am zis: ajunge!
Treceți în bănci!
Dacă vreți să pierdeți vremea,
nu vă mai dau recreație toată săptămâna.
- E limpede? - Da, domnule Stoneman!
Domnule Cantrell, de ce nu ai predat tema?
Domnișoara Thatcher a zis că, dacă nu pot termina de citit,
nu e nevoie să răspund la întrebări.
Domnișoara Thatcher nu mai e învățătoare.
Dar nu pot citi singur.
Atunci, iei nota patru și rămâi în clasă după ore.
Înainte să începem, vreau să scoateți caietele
și să scrieți despre importanța temelor!
Domnișoară Montgomery, vreau să ții creionul în mod corect.
E al meu...
Vei sta tot restul zilei la colț. Du-te!
Dacă nu vreți să vă alăturați lui, vă sugerez să vă vedeți de treabă!
Nu-l vom lăsa să scape!
Dar are dreptate! Nimeni nu-mi va da crezare!
Îl vor crede pe inspectorul Higgins!
Dacă nu ești singura pățită?
Poate că mai există cineva prea speriat ca să vorbească, ca tine.
N-ar fi zis ceva până acum?
- Tu ai tăcut! - De rușine! Nu voiam să se afle.
Sigur nu e la prima abatere!
A mai fost cineva. A dat examenul odată cu mine.
- Francine Fessler. - Știi cum să dai de ea?
Am corespondat o vreme, când m-am mutat la Hope Valley.
Predă aici, la Cape Fullerton. Francine e foarte frumoasă!
Credeam că Higgins a pus ochii pe ea.
Atunci, ar trebui s-o vizitezi!
Privește-l! Cu creionul lui roșu, corectând lucrări!
E noul învățător.
E o rușine că i-a furat slujba lui Elizabeth!
- Nu e vina lui! Gowen l-a angajat. - Nu-i lua apărarea, Lee Coulter!
E groaznic ce a pățit Elizabeth!
În plus, am auzit că este un învățător groaznic.
Alții au zis că face treabă bună.
Acei oameni habar n-au ce spun.
- Știu că ești prietenă cu Elizabeth... - Și ție îți este prietenă bună!
Așa e, dar asta nu mă privește!
Pe mine mă privește tot ce se petrece în oraș!
Mă temeam că asta vei spune!
Mă duc să-i spun vreo două acelui bărbat!
Mai bine ai sta cuminte... Și se duce!
Domnule Stoneman, trebuie să-ți spun ceva!
Te ascult!
Copiii din oraș au ajuns departe datorită lui Elizabeth.
I-a transformat din niște mici huligani fără educație în...
În niște micuți care, uneori, sunt suportabili.
De când ai sosit dumneata, toți sunt ursuzi și nefericiți.
Dacă crezi că-i poți face să învețe
fiind o acritură, te înșeli amarnic!
N-am reținut numele dumitale!
- Rosemary Coulter! - Coulter!
N-am niciun elev cu acest nume.
Nu am copii.
Când o să ai, mai stăm de vorbă! Bună seara!
Încă lucrezi?
Anatomia lui Skinner.
O femeie studiază anatomia? Ce modern!
- Îmi permiți? - Desigur!
Voiam să devin medic, dar femeile nu-s acceptate la Facultatea de Medicină.
- Așa ai devenit asistentă? - La fel ca mama mea.
- Ce te-a adus în Vest? - O logodnă ratată.
Sigur nu duci lipsă de pețitori!
Infirmeria nu-mi lasă timp pentru nimic altceva.
- Munca e pe primul plan? - Și dumneata?
Am auzit că angajații companiei feroviare au iubite în fiecare oraș.
Gura lumii... Poate ne facem timp unul de celălalt.
E târziu! Ar trebui să plec!
- Te conduc! - Nu e nevoie!
- Vreau să ajungi cu bine acasă! - Nu pățesc nimic!
- Încerc să fiu un domn! - Nu îți prea iese!
E o problemă?
M-am oferit să o conduc!
- Nu cred că-i treaba ta. - Ba da! Eu o conduc acasă!
Așa este! Voiam să-ți spun.
Atunci, nu vă deranjez.
- Ai făcut o mare greșeală! - Și tu!
- Eu... - Cu plăcere!
- Elizabeth, mă bucur să te văd! - A trecut prea mult timp!
Scriai că ești la Hope Valley.
- Și tu, că predai la Cape Fullerton. - E tot ce îmi doream.
- Îmi ador elevii! - Te înțeleg perfect!
- Dar ai pățit ceva? - S-a întâmplat ceva, acum mult timp.
Îl mai știi pe inspectorul Thomas Higgins?
Desigur!
M-a acuzat, în mod neîntemeiat, de niște lucruri
și mi-am pierdut postul.
De ce ar fi făcut asta?
- Pentru că i-am respins atențiile. - Ți-a făcut avansuri?
Nu mi-e ușor să vorbesc despre asta.
Mă întrebam dacă ai pățit același lucru.
- Sau dacă s-a purtat necuviincios... - Nu!
- De fapt, îl respect pe domnul Higgins. - N-ar trebui!
- Nu e cum pare. - Asta e părerea ta!
Francine, dacă minți de teamă că-ți vei pierde postul...
Nu mint!
Nu știu ce urmărești, dar mă pui într-o situație incomodă.
Dacă insinuezi că n-am principii și că aș ceda...
- Nu insinuez nimic! - Mă bucur!
Regret, dar nu te pot ajuta! Trebuie să plec!
Nu. Francine, te rog!
- Nu pot să cred că a negat totul. - Mai rău! S-a înfuriat că o întreb.
E doar speriată, Abigail. Sincer, n-o învinovățesc!
Se teme că Higgins o va concedia și pe ea.
- Să vorbesc eu cu ea? - Mulțumesc, dar nu!
Dacă se teme de el, va fi mai greu și cine știe ce va spune.
Nu știu ce să fac!
- Dacă Francine era ultima mea șansă? - Ne descurcăm noi, te asigur!
Profesoratul e viața mea. Nu știu ce să fac în afară de asta.
Sigur mai sunt și altele, pe lângă Francine.
- Câte femei au dat examenele cu voi? - Cel puțin 12.
- Începem cu ele! - Cum adică?
Acasă, le scriem tuturor femeilor care au avut de-a face cu Higgins.
- Toate se tem de el. - Încercarea moarte n-are!
Elizabeth, trebuie să lupți pentru ce îți dorești!
Știi bine! Ai mai făcut-o!
- Nu e ușor! - Știu!
Vestea bună este că nu trebuie să lupți singură.
Dumneata trebuie să fii tatăl lui Phillip!
- Shane Cantrell. Încântat! - Și eu!
Sper că totul e în ordine! Phillip nu prea stă după ore la școală.
Da.
Mai bine ieșim puțin!
Nu vreau să fiu aspru, domnule Cantrell,
dar locul lui Phillip nu este aici.
Poftim?
E în urmă cu cititul, nu prea poate memora lecțiile.
Nu ține pasul cu copiii de vârsta lui. Mă tem că e încet la minte.
Dă-i timp, va recupera!
Phillip va avea rezultate slabe la examinarea regională.
Va scădea media pe școală. Nu pot lăsa să se întâmple asta.
Sugerezi să nu mai vină la școală?
Nu e vina băiatului! Unii copii nu-s făcuți să învețe carte.
I-ar fi mai bine învățând o meserie. Își pierde vremea la școală.
Poate că e încă foarte mic și n-a fost educat corespunzător.
Nu e niciodată ușor să exmatriculezi un elev,
dar uneori e spre binele tuturor.
Să-l exmatriculezi? Nu văd cum ar fi în interesul lui Phillip!
Te rog, domnule Cantrell, nu îngreuna lucrurile!
Băiete!
Hai să mergem!
Phillip!
TAVERNĂ
POLIȚA REGIONALĂ DIN NORD-VEST
Când te-ai întors?
- Azi-noapte. - Totul e bine?
- Nu prea! - Spune-mi!
- Băieții noștri o iau pe coajă în Nord. - Crezi că trebuia să fii acolo.
Ar fi contat. Le trebuie oameni cu experiență.
E nevoie de cei ca tine peste tot. Și la Hope Valley.
Ador acest loc!
- O iubesc pe Elizabeth! - Dar?
Dar ar trebui să lupt în Nord, pentru o cauză bună.
Și eu am fost polițist, înțeleg chemarea datoriei.
Dar știu că orice bărbat decide singur cum răspunde.
- Vreo veste despre cei doi? - Vești rele!
Contabilul AJ Foster a dispărut.
După ce și-a schimbat mărturia? Ce potriveală!
Voiam să-i bag mințile în cap, dar e de negăsit.
- Ca probele împotriva lui Gowen. - Nu mă dau bătut, Jack!
Bănuiesc că Wyatt are legătură cu schimbarea mărturiei.
Doar el are destui bani și influență.
- Domnișoară Thatcher! - Phillip!
Bună dimineața!
Bună, domnule Cantrell! Tu nu te duci la școală?
Domnul Stoneman m-a exmatriculat.
- Poftim? - A zis că Phillip e încet.
- Că nu-i făcut să învețe carte. - Nu e adevărat!
Copiii sunt diferiți, învață în ritmul lor!
Vreau să mă întorc la școală, dar nu la domnul Stoneman.
Știu, scumpule, și aș vrea să pot face ceva!
Știm că nu e vina dumitale!
Vino, băiete! Cât lucrez eu, te las cu doamna Brayman.
Elizabeth! Mă gândeam că te găsesc aici.
Ți-e bine?
Știu că Dumnezeu a vrut să fiu învățătoare, Jack!
Asta sunt eu! De asta exist!
Știu!
Domnule Stoneman!
- Domnule Stoneman! - Da.
Putem vorbi puțin?
- Despre ce? - Phillip Cantrell.
- Locul lui nu e la școală. - Dacă ai lucra cu el...
- Nu poate ține pasul cu restul elevilor. - Are dreptul la educație!
- De ce-i dai atenție specială? - Toți sunt speciali pentru mine!
- Dacă te-ai obosi să-i cunoști... - I-ai răsfățat!
Regret să fiu aspru, dar sunt leneși!
- Nedisciplinați! - Greșești! Soluția nu e exmatricularea.
Am metoda mea de predare. Nu fac excepții!
Ar trebui să existe. Nu e vorba doar de Phillip. Gândește-te la Emily!
Nu contează cum ține creionul! Important e să scrie!
Nu-i poți interzice recreația lui Robert! Normal că va fi neascultător!
Trebuie să alerge, să-și consume energia.
Timmy abia iese din carapace. Pianul îl ajută mult.
Domnișoară Thatcher, predau cu mare succes de 15 ani!
- Rezultatele vorbesc de la sine. - Le poți obține pe alte căi!
Îți amintesc că nu mai ești învățătoarea lor!
Înțeleg, dar nu e vorba de mine, ci de binele lor!
Îmi pasă de fiecare dintre elevi!
Ba e vorba doar de dumneata! Nu ești compatibilă cu postul.
Scuză-mă, am de pregătit o lecție!
PRĂVĂLIA LUI YOST
E ultima!
Le-am scris tuturor cunoscutelor repartizate de Higgins.
Cineva va ieși la înaintare. Așa trebuie!
- Dacă nu va fi așa? - Vei scrie din nou.
- De oricâte ori e nevoie. - Sper să-mi permit timbrele.
Te roade ceva! Îmi dau seama.
La centru, se vorbea mult despre ce se petrece în Nord.
- Îți faci griji pentru Doug! - Pentru toți cei care luptă.
- Mă rog pentru ei în fiecare seară! - Și eu!
Dar, din ce aud, rugăciunile poate că nu sunt de ajuns.
Ce altceva să facem?
Asta e buba!
Ce anume?
Trebuie să patrulez. Ne vedem diseară!
- Te ajut? - Dacă vrei!
Nu ne-am cunoscut.
- Jack Thornton! - Carson Shepherd!
- Am auzit că lucrezi la Abigail. - A fost amabilă și m-a angajat.
- Nu lucrai la calea ferată? - Merg unde mă duce viața.
Viața te-a dus în bucătăria lui Abigail?
- Joc cu cărțile care mi s-au dat. - E o perspectivă sănătoasă!
Uneori, viața nu iese cum te așteptai!
Te înțeleg perfect!
Începem acum simularea de examen!
Îmi împrumuți radiera?
Nu vorbiți!
SIMULARE DE EXAMEN
- Nu așa se ține creionul! - Nu-l pot ține altfel!
Încetați!
- De ce e nevoie ca să înveți? - Dați-i pace!
Cine a vorbit?
Eu!
Dra Thatcher spune: „Răul se petrece când cei buni nu intervin.”
Îi faceți rău lui Emily!
- Ia loc! Imediat! - Nu! Nu vă mai las să faceți asta!
- Vino, Emily! - Reveniți la locurile voastre!
Reveniți imediat în bănci!
Vă întoarceți imediat și luați loc!
Stați în bănci! Avem de lucrat!
V-am zis să stați în bănci!
Copii!
- Nu ne întoarcem! - Nu la domnul Stoneman!
- Nu mai e frumos la școală! - Da!
- E rău cu noi! - Da!
Ascultați-mă cu toții!
Știu că e o mare schimbare, iar asta vă sperie,
dar nu puteți să nu mergeți la școală!
Educația e importantă!
De vă place sau nu, domnul Stoneman e învățătorul.
- Dar noi te vrem pe tine. - Știu bine!
Aș vrea să revin, dar nu se poate!
- Nu deocamdată! - Atunci, când?
Sper că în curând!
Până atunci, vreau să-l respectați pe domnul Stoneman!
- El nu predă ca tine. - Hai să cădem la o înțelegere!
Dacă mergeți la școală, vă dau meditații pentru examinare.
Poate veni și Phillip, deși a fost exmatriculat?
Ce idee minunată, Cody! Desigur că poate veni!
- Dar îl vom vedea zilnic pe dl Stoneman. - Așa este!
Și vreau să fiți foarte cuminți!
Nu mă lasă să cânt la pian!
Poate ținem un recital săptămâna viitoare, să le cânți tuturor.
Muzica e pentru copiii mici.
- Domnul Avery cântă la chitară. - Te deranjează?
Nu, domnule!
- Poate va cânta și el la recital. - Vă rugăm!
- Orice, pentru domnișoara Thatcher!
Timmy, ce este? Credeam că te vei bucura.
- N-am cântat în fața altora. - Nu-i nimic! Oricine ar avea emoții.
Nu cred că mă descurc.
Dacă te-aș acompania ar fi mai bine?
Bine! Ne vedem mâine, după ore!
- Abia aștept! - Să treacă odată orele!
La mulți ani, scumpo!
Domnul Trevoy mă lasă să le dau meditații copiilor în tavernă.
Pot să-i ajut pe Phillip și pe ceilalți!
Ai o relație cu totul specială cu acești copii.
Au noroc cu tine, Elizabeth!
Nu e chiar ca la școală, dar tot e ceva!
- Câte scrisori ai trimis? - Douăzeci și cinci.
Sper să existe o femeie curajoasă, care să spună adevărul despre Higgins!
Se va ivi una!
Nimeni nu te poate împiedica să-ți urmezi chemarea. Nici Gowen, Wyatt sau Higgins!
Jack!
Ce este?
Am primit o telegramă de la centru.
Îmi pare rău, Jack!
Jack, ce este?
Doug!
A fost ucis la datorie.
Subtitrarea: Irina Para