-Aiemmin tapahtunutta: -Tulin tilallenne opettajaksi.
Jouduin korvaamaan teidät kuultuani eräästä kirjeestä työtiedoissanne.
Koulutarkastaja Thomas Higgins ei ole sitä, miltä näyttää.
Valitettavasti en voi auttaa.
Ratsupoliisien päämajasta saapui sähke.
Doug kuoli palveluksessa.
Välillä elämän arvokkuus unohtuu. Douglas Burke kuoli sankarina.
Jack lähti tänään hautajaisiin.
Tiedän, että hän suree sisällään, mutta kyse on muustakin.
Vaikka tälläkin on suurempi tarkoitus, pelkään Jackin syyttävän itseään.
Sydämeni särkyy nähdessäni hänen taakkansa.
Tarjouduin seuraksi hautajaisiin, mutta Jack halusi mennä yksin.
Miesten on joskus vaikeampi surra kuin naisten.
Doug oli vielä nuori. Epäreilua.
-Neiti Thatcher. -Huomenta, herra Cantrell.
Kiitos, kun poikani saa jäädä opiskelemaan muiden kanssa koulun jälkeen.
Erottaminen oli hänelle rankkaa.
-Herra Stoneman teki virheen. -Kunpa te olisitte yhä opettajana.
-Philip kaipaa luokkatovereitaan. -Minäkin kaipaan heitä.
-Tulettehan katsomaan musiikkiesitystä? -Tulemme.
-Mitä nyt? -Tuntuu kuin ajelehtisin tieheni.
-Miten niin? -Kotiopettajan työ ei ole sama asia.
-Olen pelkkä vapaaehtoistyöntekijä. -Työsi on silti tärkeää.
Autan oppilaita, mutta se on vain pieni osa opettajan työstä.
Tiedän. Cody kaipaa sinua kovasti.
-Ei tämä ole lopullista. -Entä jos onkin?
-Saat työsi takaisin. Ole kärsivällinen. -Se ei ole helppoa.
-Läsnäolosi merkitsee valtavasti, Jack. -Mitä tahansa sinun ja Dougin tähden.
Vanhempi konstaapeli Douglas Burke oli sankari.
Hän palveli maataan kunniakkaasti ja arvokkaasti.
Ratsupoliisit vannovat elävänsä korkean moraalin mukaan,
olipa uhraus miten suuri tahansa.
Doug uhrasi itsensä urhoollisesti ja rohkeasti.
Hän eli elämää, johon oli syntynyt, ja seurasi kohtaloaan.
Sen paremmin ei voi elää.
Olalle vie. Eteen vie.
Laukaise. Lataa.
Eteen vie. Laukaise.
Lataa. Eteen vie.
Laukaise. Jalalle vie.
Jack.
-Voinko auttaa mitenkään? -Halaus oli hyvä alku.
-Uskomatonta, että Doug on poissa. -Olit hänelle hyvä ystävä.
Olisin voinut tehdä enemmän. Olisi pitänyt tehdä enemmän.
Voi, Jack. Otan osaa. En voi kuvitella, mitä tunnet nyt.
Kiitos, Rosie.
Anteeksi häiriö, mutta toin nämä sinulle. Jospa omenapiirakka maistuisi oppilaille.
Harkitsin omenan ja kirsikan välillä, mutta kirsikkatahrat tarttuvat...
Ei huolta, Rosemary. Ne maistuvat varmasti. Kiitos.
-Menen opettamaan. Nähdäänkö myöhemmin? -Nähdään.
-Minun opettajani eivät tuoneet piirakkaa. -Se on matematiikan tuntia varten.
Tiedäthän, kuinka Elizabeth keksii uusia keinoja innostaa nuoria.
-Hän on täysin omistautunut työlleen. -Niin on.
Hänelle se ei ole vain työtä, vaan henki ja elämä.
Oletteko valmiina murtolukuja varten?
Minä en tajua niitä yhtään.
Murtolukuja on kaikkialla. Robert, jakaisitko nämä?
Minä taidan pitää murtoluvuista.
Teitä on kahdeksan, joten leikkaan piirakan -
kahdeksaan yhtä suureen osaan.
Jos poistan yhden osan...
...montako kahdeksasosaa jää?
-Seitsemän. -Oikein.
-Mitä tekee 8/8 miinus 1/8? -7/8.
Oikein. Opitte juuri vähentämään murtolukuja.
-Saammeko syödä piirakkaa? -Saatte.
Tarjoile kaikille, Cody.
-Toimitte näemmä yksityisopettajana. -He pyysivät apuani.
-Se näyttää sujuvan hyvin. -Mukavaa, että huomasitte.
Jopa herra Cantrell pärjää paremmin.
Jos saan hänet lukemaan yhtä hyvin kuin muut,
ehkä voisitte ottaa hänet takaisin.
-Se vaatisi ihmeen. -Minä uskon ihmeisiin.
Hyvää päivänjatkoa, neiti Thatcher.
-Joko tiedät, minkä kappaleen esität? -"Danny Boyn."
-Se on ratsupoliisi Jackin lempikappale. -Samoin isäni.
-Teidän on laulettava kanssani. -Älä huoli. Tulen kyllä paikalle.
Kunhan asema on valmis, alamme rakentaa raiteita.
-Lähdetkö kanssani lasilliselle? -Se ei taida olla mahdollista.
Ei tänään. Eikä muinakaan päivinä tällä viikolla. Eikä seuraavallakaan.
-Miksei? -Elizabeth opettaa saluunassa neljään.
Siihen on vielä 40 minuuttia.
-Opettaako hän saluunassa? -No, hän on opettaja.
-Hänet erotettiin. -Herttinen. Ei ole syytä hermostua.
Hän vain auttaa lapsia lukemaan kokeeseen.
-Se on herra Stonemanin työtä. -Ilmeisesti hän ei hoida sitä hyvin.
Hyvää päivänjatkoa, herrat.
-Tiesitkö tästä? -En.
Varoitin kyllä Elizabethin erottamisesta.
-Monet ovat tuohduksissa siitä. -Ei kiinnosta.
En halua hänen opettavan ketään, missään.
-Alkaa tulla myöhä. Haluaisitko syödä? -Ei ole nälkä, kiitos.
Jack...
En väitä tietäväni, miltä sinusta tuntuu, mutta olen tässä, jos haluat puhua.
-Toivottavasti en keskeyttänyt. -Ette, sir.
Saatan rouva Burken kotiinsa, ja hän halusi tulla käymään.
-Olkaa hyvä. -Kiitos, Jack.
Minä odotan ulkona.
Olen Elizabeth Thatcher. Otan osaa suruunne.
Douglas mainitsi, että olitte hänelle hyvin ystävällinen.
-Jätän teidät kahden. -Ei. Jääkää toki.
Jack.
Minulla on jotakin sinulle.
Dougin Pyhän Kristoforoksen mitali.
Douglas oli ainoa lapsi ja piti Jackia isoveljenään.
Minulle sinä olet kuin toinen poika. Douglas olisi halunnut, että saat tämän.
-Se olisi väärin. -Se ei voisi olla enemmän oikein.
Minun olisi pitänyt olla siellä, Helen. Doug lähti minun sijaani.
-Annathan anteeksi. -Dougin kuolema ei ole sinun syytäsi.
-Hän halusi johtaa miehiä. -Jos olisin lähtenyt, hän saattaisi elää.
Jumalalla on suunnitelma meille. En ymmärrä sitä.
Tiedän silti, että Doug oli onnellinen, koska hän toimi kutsumustyössään.
Se antaa rauhan sydämeeni.
Jack. Rukoilen, että sinäkin saat rauhan.
Selittäisittekö, miksi neiti Thatcher opettaa lapsia koulun jälkeen?
Hän auttaa jäljessä olevia oppilaita. Aluekokeet ovat parin päivän päästä.
Anteeksi, kun totean ilmeisen asian, mutta eikö se ole teidän työnne?
-Totta, mutta eihän se haittaa... -Thatcher vastustaa rautatietä.
En halua häntä enää oppilaiden lähelle.
Katsokaa, etteivät oppilaat tarvitse häntä tai etsin tilallenne toisen opettajan.
Meidän on puhuttava.
Niin on.
-Onko pohjoisen tilanne tosiaan niin paha? -Pahempi.
Rikollisjengit eivät ole katoamassa.
-Kerroitko jo Elizabethille lähdöstäsi? -En vielä.
Teen ensin lopullisen päätöksen.
Toimimme sääntöjemme mukaan. Tee niin, mikä tuntuu sinusta oikealta.
-Mitä tämä on? -Älkää suuttuko. Emme tehneet läksyjä.
En suutu, mutta toivottavasti teillä on siihen hyvä syy.
-Kirjoitimme sen sijaan kirjeitä. -Millaisia?
Hyviä kirjeitä, koska ette saa opettaa pahan kirjeen takia.
Jokainen kirjoitti yhden. Kerromme pormestarille, että tarvitsemme teitä.
-Olen sanaton. -Jos kirjeet eivät toimi,
vanhemmat perustavat oman koulun ja maksavat palkkasi itse.
Niin kuin tullessasi kaupunkiin. Voit opettaa täällä.
En pysty kertomaan, miten paljon tämä merkitsee minulle.
-Suostutko? -Kunpa voisinkin.
Miksette voi?
Oman koulun perustaminen ei puhdistaisi mainettani.
Opettaisit yhä lapsia.
Mikään ei merkitsisi enemmän, mutta te kasvatte isoiksi.
Minne joudun silloin? Uudet perheet eivät tunne minua.
Tiedän, että tarkoitukseni on vaikuttaa Hope Valleyn lasten elämään.
Ei kuitenkaan vain tänään. Myös huomenna ja ylihuomenna.
En voi elää ilman sitä.
Entä jos me emme voi elää ilman teitä?
Voitte tietenkin. Isäsi pitää sinusta huolta.
Sillä välin taistelen, että saan takaisin sen, mikä vietiin minulta.
Viepä se miten kauan tahansa tai joudunpa minne tahansa.
Kauanko siinä menee?
En tiedä, mutta lähden vasta kokeiden ja esityksen jälkeen.
Lupaan palata.
Haluamme silti, että luette nämä.
Kiitos.
"Neiti Thatcherin mukaan minusta voi tulla mitä tahansa. Halusin karhulääkäriksi.
Nyt haluan olla yhtä hieno opettaja kuin hän on."
-Tämä on suosikkini. -Philipiltä.
"Opettaja pitää minua fiksuna, joten minustakin olen fiksu."
Vaikutit hänen elämäänsä merkittävästi. Kaikkien heidän elämiinsä.
Sitä minun on tarkoitus tehdä.
Elizabeth. Se mitä Dougille tapahtui...
...pani minut ajattelemaan omaa tehtävääni.
Collins pyysi minua uuden osaston johtoon pohjoiseen.
Ei, Jack. Se on liian vaarallista.
Sanoit opettamisen olevan osa sinua.
Taisteleminen hyvän puolesta on osa minua.
Tullaan.
Francine.
Minun olisi pitänyt tulla aiemmin, mutta ainakin olen nyt täällä.
Neiti Fessler voi todistaa sanani Thomas Higginsistä.
Teidän on palautettava Elizabethin opettajan virka.
Hetkinen. Uuden koulun lahjoittajana en käsitä, miksi uskoisimme häntä.
Koska hän puhuu totta.
Hän ei voi todistaa väitettään siitä, että herra Higgins ahdisteli häntä.
Tässä on todisteenne. Higgins jätti tällaisia pöydälleni.
Lukekaa itse hänen ehdotuksensa.
Kun vertaatte kirjeiden käsialaa, huomaatte sen olevan sama.
Joko toimit oikein, tai järjestämme uudet vaalit.
Uusien todisteiden valossa...
...neiti Thatcher saa virkansa takaisin.
Jos teillä on muita todisteita Thomas Higginsin väitteistä...
Se on ohi. Antakaa olla jo.
Kiitos, Francine.
Kiitos.
-Minne lähdette? -En ole varma.
Ainakaan en enää työskentele rautatielle.
Jos joku kohtelee opettajia kuten Wyatt, en halua työskennellä sellaiselle.
-Olen pahoillani tapahtuneista. -Ihan suotta.
Olen aina ajatellut elämää tilaisuutena oppia.
-Opetitte minulle valtavasti. -Kuten?
Pelkkä kuri ja toisto eivät riitä, sillä jokainen oppilas on erityinen.
Teidänlaisianne opettajia tarvitaan lisää. Toivon teille kaikkea hyvää.
-Kiitos. -Kiitos.
-Nämä taitavat olla hyvästit. -Olit urhea tullessasi tänne asti.
Minun olisi pitänyt tulla saman tien.
-Mikä muutti mielesi? -Tämä.
Mistä sait tämän?
-Etkö sinä lähettänyt sitä? -En.
Joku kuitenkin lähetti. Sitten näin onnen katseessasi ja herttaiset oppilaat.
Mutta taustan kirjoitus todella kosketti sydäntäni.
"Pahoja asioita tapahtuu, jos hyvät ihmiset eivät toimi."
-Minun oli aika tehdä hyvää. -Kiitos.
Taisit lähettää sen valokuvan.
Kun sanoit Francinen tuohtuneen,
kun olit kertonut Higginsistä, aavistin olevan kyse muustakin.
-Olet maailman paras ystävä. -Sinä olet maailman paras opettaja.
Dougin hautajaisissa Sam Collins sanoi...
...että jokaisen on elettävä oman suunnitelmansa mukaan.
Jokaisen on seurattava kohtaloaan.
Hän puhui suoraan sydämeeni.
-Sitten sinun on kuunneltava sitä. -Olen kuunnellut.
-Nyt on vain rukoiltava voimaa. -Riittää, kun vain pyydät.
En pyydä sitä itselleni, vaan Elizabethille.
Hän ei halua minun lähtevän, mutta vaihtoehtoja ei ole.
Palvelen suurempaa tarkoitusta.
-Jokaiselle tarkoitukselle on aikansa. -Sitten aikani on tullut.
Päätin suostua tarjoukseen.
Jack.
Jätän teidät kahden.
En tiennyt, että olit päättänyt lähteä pohjoiseen.
-Kerroinhan siitä jo aiemmin. -En halua, että lähdet.
-Se on liian vaarallista. -Mutta se on oikein.
-Sinun on vain uskottava... -Miten voisin Dougin kuoleman jälkeen?
Sama Jumala, joka kutsui sinut opettamaan ja muuttamaan lasten elämät...
...kutsui minut palvelemaan maatani.
-Entä me? -Minä palaan. Kotini on täällä.
Samoin sydämeni.
Tiedät, että pahoja asioita tapahtuu, jos hyvät ihmiset eivät toimi.
Sitten lähden mukaasi.
-Et voi. -Miksen?
Syitä on kasapäin. Sinua tarvitaan täällä.
Kohtalosi on opettaa lapsia ja muuttaa heidän elämänsä.
En voi viedä sinua pois tehtävästäsi. Edes yhdeksi päiväksi.
-Kauanko olet poissa? -En tiedä.
Sille ei ole määritetty aikaa.
Elizabeth.
-Elizabeth. -Päästä minut.
Anna minun puhua loppuun. Olet elämäni. Kaikkeni.
Älä, Jack. Jätä minut rauhaan.
Jack ei katso toiseen suuntaan, kun jotakin on tehtävä.
-Olipa hinta mikä hyvänsä. -Siksi rakastankin häntä niin paljon.
Mutta se ei tee hänen lähdöstään yhtään helpompaa.
-Ei tietenkään. -Kaipa minä tiesin, että kävisi näin.
Dougin kuolemasta saakka Jack on ollut riekaleina.
Minäkin olen huomannut sen. Hän ei ole ennallaan.
Hän sanoi, ettei haluaisi lähteä, mutta hänen on pakko.
Jack ei valinnut tätä. Hänet valittiin taistelemaan hyvän puolesta.
-Minun on puhuttava hänelle. -Jack kävi täällä ennen tuloasi.
Hän pyysi antamaan tämän.
Käydään kävelyllä
"Käydään kävelyllä."
-Onko tälle kävelylle jokin syy? -On.
Elizabeth, tavatessani sinut tiesin enkelin astuneen elämääni.
Koska en tiedä paluupäivääni, ei ole reilua pyytää sinua odottamaan.
Odottaisin sinua vaikka ikuisesti.
Elizabeth Thatcher, tuletko vaimokseni?
Tietysti.
-Rakastan sinua. -Niin minäkin sinua.
Voi, Elizabeth.
Olen onnellinen puolestanne. Olette ihastuttava pariskunta.
Kovin kiltisti sanottu.
Olisi pitänyt arvata tämä jo, kun nappasit hääkimppuni.
Uskomatonta, että Jack lähtee aamulla.
Etkö voisi taivutella häntä jäämään kunnollisiin kihlajaisiin asti?
Jackilla ei ole vaihtoehtoja. Collins tarvitsee hänet saman tien.
-Voi sinua. Tämä on varmasti rankkaa. -Eihän se helppoa ole.
-Toisaalta saat suunnitella häät. -Totta tosiaan.
Tarvitsette jonkun, joka järjestää teille vuosisadan häät.
Älä sano enempää. Tietenkin suostun.
Annetaan Elizabethille hetki aikaa sulatella asiaa.
-Hänellä on paljon käsiteltävää. -Totta kai.
-Päätös ei ollut helppo. Kunnioitan sitä. -Kuten me kaikki.
-Seuraavaa tilaisuutta saisi odottaa. -Luultavasti.
Haluaisin sinut sheriffiksi tilalleni.
-Mielelläni. -Hope Valley on hyvissä käsissä.
-Eiköhän nosteta malja? -Hyvä idea.
Saisinko huomionne?
Haluaisin nostaa maljan onnelliselle pariskunnalle.
En ole ikinä nähnyt yhtä rakastunutta paria -
kuin Jack Thornton ja Elizabeth Thatcher.
Kunnialle, uskollisuudelle, tosirakkaudelle.
-Hyvä, hyvä. -Hyvä, hyvä.
-En halua tämän loppuvan. -En minäkään.
Minun on alettava pakata. Etsin sinut myöhemmin.
Voi, Elizabeth.
-En tiedä, pitäisikö iloita vai surra. -Luultavasti molempia.
Ei hätää.
Nyt on aika, ystäväni. Bill huolehtii sinusta poissa ollessani.
Pidäthän silmällä joitakin asioita.
Ensinnäkin Cody.
Hän on hyvä poika, mutta tarvitsee apua uuden koiransa kanssa.
Sitten Elizabeth.
Hän on aurinko, kuu ja tähdet. Älä ikinä unohda sitä.
Sinua tulee ikävä, kaveri.
Rosie. Mikä on hätänä?
En saa unta. Mietin Jackia ja Elizabethia.
Et ole ainoa.
Mitä hän tekee Jackin lähdettyä? Mitä me teemme?
-Jackia tulee ikävä. -Niinhän meillä kaikilla.
Kyllä me pärjäämme. Samoin Elizabeth.
Hope Valley ei ole sama ilman Jackia.
Ei niin.
Kaikki muuttuu. Tiedän sen.
Miksi muutoksen pitää tapahtua niin nopeasti? Se on pelottavaa.
Siksi minä olen tässä.
Varmistan, ettet joudu pelkäämään.
-Sitä paitsi olet väärässä. -Mistä niin?
Ei kaikki muutu. Jotkut asiat eivät ikinä muutu.
-Sano yksikin. -Rakkauteni sinua kohtaan.
Lupaatko?
Taisin jo luvata.
On aika.
On ollut kunnia tehdä töitä kanssasi. Palaathan pian kotiin.
-Olet oikea siunaus, Abigail. -Voi, Jack.
-Pidä huolta Elizabethista. -Sinua tulee ikävä.
-Minun on mentävä. -Tiedän.
Jack!
Toivottavasti hän tulee.
Ehkä pitäisi aloittaa varmuuden vuoksi.
Saisinko huomionne? Istukaa alas. Aloitamme pian.
Neiti Thatcher ei taida päästä paikalle,
mutta olemme valmistelleet teille ihastuttavan esityksen.
Ohjelman aloittaa Bill Avery.
Sekä ystävät.
-Missä neiti Thatcher on? -Hän ei voi hyvin.
-Meidän piti esiintyä yhdessä. -Tiedän.
Hän haluaisi sinun soittavan siitä huolimatta.
Vielä kerran.
Hienoa.
Eikö ollutkin ihastuttavaa? Kiitos Bill ja ystävät.
-Seuraavaksi esiintyy Timmy Lawson. -En voi.
Tietenkin voit. Täällä on vain ystäviä.
En voi. Neiti Thatcher lupasi laulaa, kun soitan pianoa.
En koskaan riko lupaustani.
-Tule. -Minua pelottaa.
Soita ratsupoliisi Jackin tähden. Se on hänen lempikappaleensa.
Tekstitys: Anna-Kaisa Viljanen