‏בפרקים הקודמים...
‏אני המחליף שלך.
‏מכתב בתיק ההעסקה שלך הובא לתשומת לבי.
‏נאלצתי להחליף אותך.
‏את זוכרת את המפקח תומס היגינס?
‏הוא אינו מה שהוא נראה.
‏אני מצטערת שאני לא יכולה לעזור לך, אליזבת.
‏ג'ק. הגיע מברק ממטה המשטרה הרכובה.
‏מדובר בדאג. הוא נהרג בעת מילוי תפקידו.
‏אנחנו שוכחים לפעמים כמה החיים יקרים.
‏דאגלס בורק מת כגיבור.
‏ג'ק רכב להלוויה היום.
‏אני יודעת שכואב לו מבפנים,
‏אבל זה יותר מזה.
‏אף על פי שהכול חלק מתוכנית ‏שגדולה יותר מכולנו,
‏אני דואגת שג'ק מאשים את עצמו ‏במותו של דאג,
‏ולבי נשבר כשאני רואה אותו ‏נושא את הנטל הזה.
‏הצעתי לג'ק לבוא איתו להלוויה, ‏אבל הוא אמר שהוא רוצה להיות לבד.
‏אני חושבת שלגברים קשה יותר להתאבל ‏מאשר לנשים לפעמים.
‏דאג היה צעיר מאוד. זה לא הוגן.
‏גברת תאצ'ר.
‏בוקר טוב, מר קנטרל.
‏רציתי להודות לך
‏על שאת מאפשרת לבן שלי ללמוד ‏עם שאר הילדים אחרי הלימודים.
‏הוא נפגע מאוד ‏כשמר סטונמן סילק אותו מבית הספר.
‏מר סטונמן טעה.
‏הלוואי שהיית חוזרת ללמד את הכיתה הזאת.
‏פיליפ מתגעגע להיות שם עם כל הילדים.
‏גם אני.
‏אבל נתראה ברסיטל המוזיקלי.
‏אנחנו נהיה שם.
‏מה העניין?
‏אני מרגישה כאילו שאני נסחפת.
‏באיזה מובן?
‏זה לא אותו הדבר, להיות חונכת ולא מורה.
‏אני רק מתנדבת שעוזרת לילדים
‏במשך כמה שעות אחרי הלימודים.
‏אבל את עדיין משפיעה עליהם.
‏אני עוזרת להם בלימודים,
‏אבל זה רק חלק קטן ממה שמורה עושה באמת.
‏אני יודעת. קודי מתגעגע אלייך מאוד.
‏אבל זה לא יהיה ככה לנצח.
‏ואם כן?
‏אליזבת, את תקבלי את עבודתך בחזרה.
‏התאזרי בסבלנות.
‏זה לא קל.
‏אני מעריכה מאוד את העובדה שבאת, ג'ק.
‏הכול בשבילך ובשביל דאג.
‏רב-טוראי דאגלס בורק היה גיבור אמיתי.
‏הוא שירת את ארצו בכבוד ובהגינות.
‏כשוטרים רכובים, אנו נודרים נדר
‏לעמוד באידאל הגבוה הזה, ‏בכל מחיר אישי שיידרש.
‏דאג שילם את המחיר הגבוה מכולם, ‏אבל הוא עשה זאת באומץ ובגבורה.
‏הוא חי את החיים שנולד לחיות.
‏הוא הלך בעקבות גורלו.
‏אין חיים טובים יותר מאלה.
‏הכן נשק. הצדע!
‏הצג נשק.
‏אש!
‏לטעון.
‏הצג. אש!
‏לטעון.
‏הצג.
‏אש!
‏הנח נשק!
‏ג'ק.
‏אני יכולה לעזור במשהו?
‏החיבוק הזה היה התחלה טובה.
‏אני לא מאמין שדאג איננו.
‏היית חבר טוב. ‏-יכולתי לעשות יותר.
‏הייתי צריך לעשות יותר.
‏ג'ק. הצטערתי מאוד לשמוע על מה שקרה.
‏אני לא יכולה לתאר לעצמי מה אתה ודאי מרגיש.
‏אני מעריך את זה, רוזי.
‏טוב, לא רציתי להפריע, אבל זה בשבילך.
‏אני מקווה שהדרדסים הקטנים ‏אוהבים עוגת תפוחים.
‏התלבטתי בין תפוחים לדובדבנים,
‏אבל קשה מאוד להיפטר מכתמי דובדבנים, ‏אבל אז חשבתי...
‏אל תדאגי, רוזמרי. ‏אני בטוחה שהם יאהבו את זה.
‏תודה.
‏יש לי חונכות. נתראה אחר כך? ‏-בטח.
‏המורות שלי לא הביאו לי עוגות.
‏זה לשיעור החשבון שלה. ‏אתה מכיר את אליזבת.
‏היא תמיד מוצאת דרכים חדשות ‏לגרות את המוחות הצעירים והנלהבים האלה.
‏מעולם לא הכרתי מישהי ‏שמסורה כל כך לעבודה שלה.
‏אני מבין אותך בדיוק.
‏זו אינה סתם עבודה בעבורה, נכון?
‏זה משהו שהיא חיה ונושמת.
‏מי מוכן לשברים?
‏אני לא מבין את זה בכלל.
‏טוב, שברים נמצאים בכל מקום סביבנו.
‏רוברט, אתה מוכן לחלק אותן, בבקשה?
‏נראה לי שאני אוהב שברים.
‏אתם שמונה,
‏ולכן אפרוס את העוגה לשמונה חלקים שווים.
‏אם אוציא פרוסה אחת,
‏כמה שמיניות יישארו לנו?
‏שבע. ‏-נכון מאוד.
‏שמונה שמיניות פחות שמינית שווה?
‏שבע שמיניות. ‏-שבע שמיניות. נכון מאוד.
‏למדתם להחסיר שברים עכשיו,
‏וזה היה קלי קלות.
‏כולנו נקבל מהעוגה?
‏כן, כולכם תקבלו מהעוגה.
‏קודי, אתה יכול להגיש לכולם.
‏אני רואה שאת חונכת את הילדים.
‏הם ביקשו ממני עזרה.
‏נראה שזה מצליח. ‏-אני שמחה ששמת לב.
‏כן, נראה שאפילו מר קנטרל משתפר.
‏חשבתי על משהו. אם אצליח לעזור לו ‏להשלים את הפערים בקרוא וכתוב,
‏אולי תוכל להרשות לו לחזור לבית הספר.
‏זה ידרוש נס, לצערי.
‏אני מאמינה בנסים.
‏יום טוב, גברת תאצ'ר.
‏כבר החלטת מה תנגן ברסיטל, טימי?
‏"דני בוי".
‏אתה יודע שזה השיר האהוב על השוטר ג'ק?
‏גם על אבא שלי, אבל לא אוכל לנגן ‏אם לא תשירי איתי.
‏הבטחת.
‏אל תדאג. אני אהיה שם.
‏ברגע שנבנה את התחנה, ‏נתחיל להניח את המסילה מיד.
‏לא אמורה להיות בעיה.
‏מתחשק לי לשתות משהו. אתה רוצה להצטרף אליי?
‏בחיי.
‏זה לא יתאפשר, לצערי.
‏לא היום, בכל אופן. או בכל יום אחר ‏בצהריים השבוע. או בשבוע הבא.
‏למה לא?
‏המסבאה סגורה עד השעה ארבע,
‏אחרי שאליזבת מסיימת לעזור לילדים,
‏וזה יקרה רק בעוד 40 דקות.
‏גברת תאצ'ר מלמדת במסבאה?
‏טוב, היא מורה.
‏היא פוטרה!
‏בחיי. אין סיבה לכעוס כל כך.
‏היא רק עוזרת לילדים להתכונן למבחן.
‏זה התפקיד של מר סטונמן. ‏-כן, נכון.
‏אבל מתברר שהוא לא מבצע אותו טוב כל כך.
‏יום טוב, מר ויאט. מר אייברי.
‏ידעת מזה? ‏-לא.
‏אבל הזהרתי אותך שההחלטה ‏לפטר את אליזבת תאצ'ר
‏לא תמצא חן בעיני אנשים רבים.
‏לא אכפת לי ממה שאנשים מרגישים.
‏אני לא רוצה שהאישה הזאת ‏תלמד איש, בשום מקום.
‏נעשה מאוחר.
‏חשבתי שתרצה משהו לאכול.
‏אני לא רעב, תודה.
‏ג'ק.
‏אני לא מתיימרת לדעת מה אתה מרגיש, אבל...
‏אני פה, אם אתה רוצה לדבר.
‏אני מקווה שאני לא מפריע.
‏לא, המפקד.
‏אני מלווה את גברת בורק הביתה, ‏והיא ביקשה לדבר איתך.
‏בבקשה. ‏-תודה, ג'ק.
‏אין צורך. אחכה בחוץ.
‏אני אליזבת תאצ'ר, גברת בורק, ‏ואני משתתפת בצערך.
‏דאגלס כתב לי שפגש אותך. ‏הוא אמר שהיית נחמדה אליו מאוד.
‏אשאיר אתכם לבד. ‏-לא.
‏אני רוצה שתישארי.
‏כמובן.
‏ג'ק.
‏יש לי משהו בשבילך.
‏מדליית כריסטופר הקדוש שנתתי לדאג ‏ביום שבו השלים את הכשרתו.
‏דאגלס היה בן יחיד.
‏הוא ראה בג'ק אח גדול,
‏ואני רואה בך בן שני,
‏ולכן אני יודעת שהוא היה רוצה לתת לך את זה.
‏זה לא צודק.
‏אין דבר צודק מזה.
‏הייתי צריך להיות שם, הלן.
‏דאג הלך במקומי.
‏סלחי לי, בבקשה.
‏אתה לא אשם במותו של דאג שלי.
‏הוא רצה להנהיג את האנשים האלה. ‏-אם אני הייתי הולך, הוא היה...
‏אולי הוא עוד היה חי.
‏לאלוהים יש תוכנית בעבורנו.
‏אני לא מבינה אותה,
‏אבל אני יודעת שדאג שלי היה מאושר
‏כי אלוהים קרא לו לעשות את מה שהוא עשה,
‏וזה...
‏זה מעניק לי שלווה.
‏ג'ק,
‏אני מתפללת שגם אתה תמצא שלווה, ג'ק.
‏אתה יכול להסביר למה האישה הזאת, תאצ'ר,
‏מלמדת את הילדים אחרי הלימודים?
‏כן. היא עוזרת לאלה שמפגרים בחומר.
‏הבחינות האזוריות בעוד כמה ימים.
‏סלח לי על שאני מציין ‏את המובן מאליו, מר סטונמן,
‏אבל זה לא התפקיד שלך?
‏כן, אבל אני חושב שלא יזיק אם גברת... ‏-אליזבת תאצ'ר
‏מנסה לגרום צרות לחברת הרכבת.
‏אני לא רוצה שהיא תתקרב אל הילדים האלה שוב.
‏תמצא דרך ללמד אותם כך שהם לא יזדקקו לה,
‏או שאמצא מישהו שיוכל לעשות זאת.
‏אנחנו צריכים לדבר.
‏כן, המפקד, אתה צודק.
‏- המשטרה הרכובה הצפון-מערבית, סניף אזורי -
‏המצב בצפון באמת גרוע עד כדי כך ‏שאתה מוכרח ללכת לשם?
‏הוא גרוע מזה.
‏הסינדיקטים, הכנופיות, ‏הם לא הולכים לשום מקום.
‏סיפרת לאליזבת?
‏לא. עדיין לא.
‏רק אחרי שאחליט סופית.
‏לכולנו יש קוד, ג'ק.
‏אתה מוכרח לעשות את מה שנכון בשבילך.
‏מה זה?
‏אל תכעסי, גברת תאצ'ר, ‏אבל לא הכנו שיעורי בית.
‏אני לא כועסת, אני רק מקווה ‏שיש לכם סיבה מוצדקת.
‏כתבנו מכתבים במקום זאת.
‏אילו מין מכתבים? ‏-מכתבים טובים.
‏כי שמענו שמכתב רע הוא הסיבה לכך ‏שאת לא יכולה להיות המורה שלנו יותר.
‏כל ילד בבית הספר כתב מכתב.
‏רצינו להגיד לראש העיר ‏שאנחנו צריכים שתחזרי אלינו.
‏אני לא יודעת מה להגיד.
‏אם המכתבים לא יועילו,
‏ההורים החליטו להקים בית ספר משלנו,
‏ולשלם לך משכורת בעצמנו.
‏זה יהיה כפי שהיה כשרק הגעת העירה.
‏תוכלי ללמד את השיעורים פה.
‏אין לי מילים לתאר לך ‏עד כמה אני מעריכה את זה,
‏ועד כמה זה מחמיא לי.
‏אם כך, את מסכימה?
‏הלוואי שהייתי יכולה, אבל אני לא יכולה.
‏מה? למה לא?
‏אפילו אם נקים בית ספר משלנו,
‏שמי לא יטוהר.
‏עדיין תלמדי את הילדים.
‏ואין דבר שחשוב לי יותר מזה, ‏שום דבר בעולם כולו.
‏אבל אתם תגדלו בסוף,
‏וכשתמשיכו הלאה, מה יקרה לי אז?
‏המשפחות החדשות לא יכירו אותי.
‏אני יודעת שנולדתי לחולל שינוי
‏בחייהם של הילדים פה, בהופ ואלי.
‏לא רק היום, אלא...
‏גם מחר ומחרתיים.
‏ואני לא יכולה לחיות בלי זה.
‏אבל מה אם אנחנו לא יכולים לחיות בלעדייך?
‏מובן שאתה יכול.
‏אבא שלך יטפל בך.
‏ובינתיים,
‏אני צריכה להילחם כדי לקבל בחזרה ‏את מה שנלקח ממני.
‏לא משנה כמה זמן זה ידרוש, ‏או לאן זה יוביל אותי.
‏כמה זמן זה יהיה?
‏אני לא יודעת, מותק,
‏אבל אעזוב רק אחרי הבחינות שלכם ‏ואחרי הרסיטל.
‏ואני מבטיחה שאחזור.
‏אנחנו בכל זאת רוצים שתקראי את המכתבים.
‏תודה.
‏"גברת תאצ'ר אומרת שאני יכולה ‏להיות כל מה שרק ארצה.
‏רציתי להיות רופאת דובים,
‏אבל עכשיו, אני רוצה להיות ‏מורה מיוחדת בדיוק כמוה."
‏זה המכתב האהוב עליי.
‏מפיליפ.
‏"גברת תאצ'ר חושבת שאני חכם, ‏ולכן גם אני חושב שאני חכם."
‏חוללת שינוי ממשי בחייו.
‏בחיים של כולם.
‏זה מה שנועדתי לעשות.
‏אליזבת.
‏מה שקרה לדאג
‏גרם לי לחשוב על מה שאני נועדתי לעשות.
‏ו...?
‏קולינס ביקש ממני להנהיג מחלקה חדשה ‏בטריטוריות הצפוניות.
‏ג'ק, לא.
‏לא, זה מסוכן מדי.
‏אמרת שההוראה היא חלק ממי שאת.
‏להילחם למטרה צודקת,
‏זה מי שאני.
‏אני באה.
‏פרנסין?
‏- משרד ראש העיר -
‏אני יודעת שהייתי צריכה לבוא קודם, אבל...
‏אני פה עכשיו לפחות.
‏כל מה שגברת פסלר אומרת
‏מאשר את מה שאמרתי לך על תומס היגינס.
‏ופירוש הדבר שעליך להחזיר את אליזבת לתפקידה
‏כמורה בבית הספר שלנו.
‏אפשר להאט את הקצב?
‏כמי שמממן את בית הספר החדש,
‏אני לא רואה סיבה להאמין לאישה הזאת.
‏כי היא אומרת את האמת.
‏היא לא הציגה הוכחה שתתמוך ‏בטענתה שמר היגינס הטריד אותה.
‏הנה ההוכחה שלך.
‏היגינס היה משאיר ‏את המכתבים האלה על השולחן שלי.
‏אתה יכול לקרוא מה הוא הציע בעצמך.
‏אני חושבת שאם תשווה בין הכתב
‏לבין הכתב שבמכתב בתיק של אליזבת,
‏תמצא שהכתב זהה.
‏- תומס היגינס -
‏או שתעשה את הדבר הנכון, הנרי, ‏או שתתמודד בבחירות חוזרות.
‏אני אוודא שזה יקרה.
‏לאור הראיות החדשות שהתגלו,
‏גברת תאצ'ר, את חוזרת לתפקידך כמורה.
‏אבל אם יתגלה אימות נוסף ‏לטענות של תומס היגינס נגדך...
‏מר ויאט, זה נגמר.
‏תניח לזה.
‏תודה, פרנסין.
‏תודה.
‏לאן תלך מפה?
‏אני לא בטוח.
‏אני יודע שלא אעבוד בחברת הרכבת שוב.
‏כל אדם שמעניק למורים ‏את היחס שוויאט העניק לך
‏אינו מישהו שאני רוצה לעבוד בעבורו.
‏אני מצטערת על מה שקרה. ‏-אל תצטערי.
‏תמיד חשבתי על החיים כעל...
‏כעל הזדמנות ללמוד.
‏ולימדת אותי הרבה.
‏מה למשל?
‏הראית לי...
‏שילדים זקוקים ליותר ממשמעת וחזרות,
‏שהם מיוחדים.
‏אנחנו צריכים יותר מורים כמוך.
‏אני מאחל לך כל טוב, גברת תאצ'ר.
‏תודה. ‏-תודה לך.
‏אני מניחה שאנחנו נפרדות עכשיו.
‏היה אמיץ מאוד מצדך להגיע עד לכאן.
‏אבל לא עשיתי זאת מיד, והייתי צריכה.
‏מה גרם לך לשנות את דעתך?
‏זה.
‏- משלוח כללי, הופ ואלי -
‏מי שלח לך את זה?
‏את לא שלחת אותה? ‏-לא.
‏ובכן, מישהו שלח אותה.
‏וכשראיתי את האושר שבעינייך
‏ואת פניהם של הילדים המתוקים האלה...
‏אבל ההקדשה שבגב התמונה ‏היא שנגעה ללבי באמת.
‏"דברים רעים קורים ‏כשאנשים טובים לא עושים דבר."
‏הגיע הזמן שאעשה משהו טוב.
‏תודה לך.
‏את שלחת את התמונה, נכון?
‏ברגע שאמרת שפרנסין כעסה
‏כשסיפרת לה על מה שהיגינס עשה,
‏ידעתי שהסיפור שלה מורכב יותר.
‏את החברה הטובה ביותר בעולם.
‏ואת המורה הטובה ביותר בעולם.
‏בהלוויה של דאג,
‏סאם קולינס אמר,
‏"כל אדם צריך לחיות את החיים שנולד לחיות.
‏כל אדם צריך לממש את ייעודו."
‏הרגשתי שהוא מדבר אל נשמתי.
‏אם כך, אתה מוכרח להקשיב.
‏נכון.
‏אני רק צריך להתפלל לכוח.
‏הוא פה. אתה רק צריך לבקש.
‏הוא לא בשבילי,
‏אלא בשביל אליזבת.
‏היא לא רוצה שאלך.
‏אבל אין לי בררה, פרנק.
‏אני נקרא לשרת תכלית גדולה יותר.
‏יש עת לכל תכלית, ידידי.
‏אם כך, זו העת שלי.
‏החלטתי לקבל את המשימה.
‏ג'ק.
‏אשאיר אתכם לבד.
‏לא ידעתי שכבר החלטת לנסוע צפונה.
‏התחלתי לספר לך קודם.
‏אני לא רוצה שתלך.
‏אליזבת, אני... ‏-זה מסוכן מדי.
‏אבל זה הדבר הנכון לעשות.
‏את מוכרחה להאמין שאני...
‏איך אתה יכול לבקש ממני להאמין ‏אחרי מה שקרה לדאג?
‏תקשיבי לי.
‏אותו האל שקרא לך ללמד,
‏לשנות את חייהם של הילדים האלה,
‏קורא לי לשרת את ארצי.
‏מה איתנו?
‏אני אחזור.
‏זה הבית שלי.
‏הלב שלי נמצא פה.
‏אבל את יודעת בדיוק כמוני
‏שדברים רעים קורים ‏כשאנשים טובים לא עושים דבר.
‏בסדר, אם כך,
‏אני אבוא איתך.
‏את לא יכולה. ‏-למה לא?
‏יש מיליון סיבות.
‏תגיד לי אחת. ‏-זקוקים לך פה.
‏הייעוד שלך הוא ללמד את הילדים האלה, ‏לשנות את החיים שלהם.
‏אני לא יכול לגזול אותך מהם, ‏אפילו לא ליום אחד.
‏לכמה זמן תלך?
‏אני לא יודע.
‏זו הצבה עד להודעה חדשה.
‏אליזבת!
‏אליזבת. ‏-עזוב אותי.
‏ג'ק. ‏-תני לי לסיים.
‏את החיים שלי.
‏את כל עולמי.
‏ג'ק, בבקשה, הנח לי לנפשי.
‏תמיד ידעת שג'ק אינו אדם מהסוג
‏שיכול להעלים עין כשצריך לעשות משהו,
‏בכל מחיר.
‏זו אחת הסיבות לכך שאני אוהבת אותו כל כך.
‏אבל זה לא...
‏מקל עליי את העזיבה שלו.
‏ברור שלא.
‏אני מניחה שידעתי שזה עלול לקרות.
‏מאז דאג מת,
‏ראיתי איך זה קרע אותו לגזרים.
‏גם אני ראיתי את זה.
‏הוא לא כתמול שלשום.
‏הוא אומר שהוא לא רוצה ללכת,
‏אבל הוא מוכרח ללכת.
‏ג'ק לא בחר בזה.
‏הוא נבחר להילחם למען מטרה צודקת.
‏אני צריכה ללכת לדבר איתו.
‏ג'ק היה פה קודם, לפני שהגעת.
‏הוא ביקש ממני לתת לך את זה.
‏- בואי איתי לטיול -
‏"בואי איתי לטיול."
‏יש לטיול הזה סיבה?
‏כן.
‏אליזבת,
‏מהרגע הראשון שהכרנו,
‏ידעתי שמלאך משמים נשלח לחיי.
‏אני לא יודע מתי אחזור,
‏ולכן אני לא יודע אם הוגן מצדי ‏לבקש ממך לחכות לי...
‏ג'ק, אחכה לך עד הנצח.
‏אליזבת תאצ'ר,
‏התינשאי לי?
‏מובן שכן. כן.
‏כן.
‏אני אוהב אותך.
‏אני אוהבת אותך.
‏אליזבת! אני שמחה כל כך בשבילך ובשביל ג'ק.
‏אתם מתוקים מאוד יחד.
‏זה מתוק מאוד מצדך.
‏הייתי צריכה לדעת שזה יקרה
‏מהרגע שבו תפסת את הזר בחתונה שלי.
‏זה נועד לקרות.
‏אני פשוט לא מאמינה ‏שהוא צריך לעזוב השכם בבוקר.
‏את לא יכולה לשכנע אותו להישאר רק עוד קצת,
‏כדי שאוכל לערוך לכם מסיבת אירוסין ראויה?
‏אין לו בררה, רוזמרי.
‏המפקח קולינס זקוק לו בהקדם האפשרי.
‏מסכנה שכמותך.
‏ודאי קשה לך מאוד.
‏זה לא קל.
‏אבל מצד שני, תהיה חתונה לתכנן.
‏בחיי, נכון!
‏תצטרכי מישהי שתיקח את המושכות לידיים
‏ותוודא שהיא תהיה חתונת המאה.
‏אל תגידי מילה נוספת. מובן שאעשה זאת.
‏רוזמרי, אולי ניתן לאליזבת רגע לעכל הכול?
‏היא מתמודדת עם המון כרגע.
‏כן, כמובן.
‏אני יודע שההחלטה לא הייתה קלה, ג'ק.
‏אני מכבד אותך על כך. ‏-כולנו.
‏אני לא יודע מתי הם ישלחו שוטר רכוב אחר.
‏זה עלול לקחת זמן. ‏-זה לא יפתיע אותי.
‏אני רוצה למנות אותך לשריף בפועל בהיעדרי.
‏אעשה זאת בשמחה.
‏אם כך, הופ ואלי בידיים טובות.
‏טוב, נראה לי שהגיע הזמן להרים כוסית. ‏-רעיון טוב.
‏כולם, הקשיבו לי, בבקשה.
‏אני רוצה להרים כוסית לחיי הזוג המאושר.
‏מעולם לא הכרתי שני אנשים מאוהבים יותר
‏מג'ק תורנטון ואליזבת תאצ'ר.
‏לחיי הכבוד, לחיי האמונה,
‏לחיי אהבת אמת.
‏לחיים.
‏אני לא רוצה שזה ייגמר.
‏גם אני לא.
‏אבל אני מוכרח להתחיל לארוז.
‏אמצא אותך אחר כך.
‏אליזבת...
‏אני לא יודעת אם אני ‏צריכה להיות שמחה או עצובה.
‏נראה לי שגם וגם.
‏הכול בסדר.
‏הגיע הזמן, ידידי.
‏ביל יטפל בך עד שאחזור,
‏אבל יש כמה דברים שאצטרך ‏שתשגיח עליהם בשבילי.
‏קודם כול...
‏קודי.
‏הוא ילד טוב.
‏אבל הוא יצטרך עזרה בטיפול בכלב החדש שלו.
‏וישנה גם אליזבת.
‏היא השמש והירח והכוכבים.
‏אל תשכח את זה לעולם.
‏אתגעגע אליך, חבוב.
‏רוזי? מותק?
‏מה קרה?
‏אני לא מצליחה להירדם.
‏חשבתי על ג'ק ואליזבת.
‏את לא היחידה.
‏מה היא תעשה בהיעדרו?
‏מה אנחנו נעשה?
‏אתגעגע אליו מאוד.
‏כולנו נתגעגע אליו, אבל נהיה בסדר,
‏וגם אליזבת תהיה בסדר.
‏הופ ואלי לא תהיה אותו הדבר ‏עד שהוא יחזור.
‏לא.
‏לא, היא לא תהיה.
‏הכול משתנה. אני יודעת את זה.
‏אבל הדברים מוכרחים להשתנות מהר כל כך?
‏זה מפחיד במקצת.
‏טוב, בשביל זה אני פה.
‏כדי לוודא שלא תפחדי לעולם.
‏ואת טועה, את יודעת.
‏באמת?
‏בנוגע למה?
‏לא הכול משתנה.
‏יש דברים שלא משתנים לעולם ולא ישתנו לעולם.
‏תן לי דוגמה.
‏כמה שאני אוהב אותך.
‏אתה מבטיח?
‏נראה שכבר הבטחתי.
‏הגיע הזמן.
‏לכבוד היה לי לשרת לצדך, ג'ק.
‏תחזור הביתה מהר.
‏את ברכה משמים, אביגייל.
‏הו, ג'ק.
‏תשמרי עליה.
‏אנחנו נתגעגע אליך.
‏אני צריך ללכת.
‏אני יודעת.
‏ג'ק!
‏בחיי, אני מקווה שהיא תבוא.
‏אולי כדאי שנתחיל, ליתר ביטחון.
‏גבירותיי ורבותיי, הקשיבו, בבקשה.
‏כולם מתבקשים לשבת, אנחנו עומדים להתחיל.
‏בואו, ילדים. שבו.
‏ייתכן שגברת תאצ'ר לא תוכל להגיע,
‏אבל הכנו בעבורכם רסיטל נפלא.
‏התוכנית תתחיל בהופעה של ביל אייברי שלנו.
‏וחבריו!
‏- הרסיטל המוזיקלי השנתי הראשון ‏של הופ ואלי -
‏"האור הקטן הזה שלי
‏אתן לו לזרוח..."
‏איפה גברת תאצ'ר?
‏היא מרגישה לא טוב, יקירי.
‏אנחנו אמורים לעשות את זה יחד.
‏אני יודעת.
‏אבל היא הייתה רוצה שתנגן בכל זאת. באמת.
‏"תנו לו לזרוח
‏תנו לו לזרוח, תנו לו לזרוח..."
‏עוד פעם אחת.
‏"תנו לו לזרוח, תנו לו לזרוח ‏תנו לו לזרוח..."
‏כל הכבוד, יפה מאוד.
‏נכון שזה היה מקסים?
‏תודה לביל ולחבריו.
‏ועכשיו, המופע הבא שלנו הוא של טימי לוסון.
‏אני לא יכול.
‏מובן שאתה יכול, מותק. כולם פה חברים שלך.
‏לא, אני לא יכול.
‏גברת תאצ'ר הבטיחה שתשיר ‏בזמן שאני אנגן בפסנתר.
‏ואני לא מפרה הבטחות.
‏בוא.
‏אבל אני מפחד.
‏תעשה את זה בשביל השוטר ג'ק.
‏זה השיר האהוב עליו, אתה זוכר?
‏"דני בוי
‏החלילים, החלילים קוראים לך
‏מהעמקים
‏ובמורד צלע ההר
‏הקיץ כבר חלף
‏והפרחים כבר נובלים
‏זה אתה, זה אתה
‏שעליו ללכת, ועליי לחכות
‏אך עוד תחזור
‏כשהקיץ יגיע לאחו
‏או כשהעמק ישתתק
‏ויכוסה בשלג הלבן
‏ואני אהיה פה באור השמש
‏או בצללים
‏דני בוי
‏הו, דני בוי
‏אני אוהבת אותך כל כך..."
‏תרגום כתוביות: ענת שפירא