Din episoadele anterioare...
Te înlocuiesc.
Mi s-a supus atenției o scrisoare. Din cauza ei, a trebuit să te înlocuiesc.
Îl mai știi pe inspectorul Thomas Higgins? Nu e cum pare!
Regret, dar nu te pot ajuta!
Am primit o telegramă de la centru.
Doug a fost ucis la datorie.
Uneori, uităm ce prețioasă este viața.
Douglas Burke a pierit eroic.
Jack a plecat azi la înmormântare.
Știu că e îndurerat...
TAVERNĂ
...dar e mai mult decât atât.
Deși totul face parte dintr-un plan mai presus de noi toți,
mă tem că Jack se învinovățește pentru moartea lui Doug
și mi se rupe sufletul să-l văd împovărat.
Am vrut să merg la înmormântare, dar Jack a zis că se duce singur.
Bărbații fac față mai greu durerii decât femeile.
Doug era foarte tânăr. E nedrept!
- Domnișoară Thatcher! - Bună dimineața, domnule Cantrell!
Voiam să-ți mulțumesc că-mi primești băiatul la meditații.
I-a fost greu când a fost exmatriculat.
Domnul Stoneman a procedat greșit!
Aș vrea să fii iar dumneata învățătoare. Lui Phillip îi e dor de copii.
Și mie!
- Dar ne vedem la recital! - Vom veni!
Ce este?
- Mă simt rătăcită! - Adică?
Nu-i la fel de când nu mai sunt învățătoare.
Sunt o simplă voluntară care dă meditații câteva ore, după școală.
Contează și asta!
Îi ajut cu studiile, dar asta e doar o parte din munca de învățător.
Știu! Îi lipsești mult lui Cody.
Dar lucrurile se vor schimba!
Dacă nu se vor schimba?
Elizabeth, îți vei redobândi postul! Ai răbdare!
Nu e ușor!
- Sunt recunoscătoare că ai venit, Jack! - Aș face orice pentru voi!
Caporalul Douglas Burke a fost un erou. Și-a slujit țara cu onoare și demnitate.
Ca polițiști, depunem jurământ
să apărăm acest ideal, neprecupețind niciun sacrificiu.
Doug a plătit prețul suprem, dar a făcut-o cu mare bravură.
A dus viața care-i era menită. Și-a urmat destinul.
E o viață fără egal!
Încărcați! Dați onor! Prezentați arm'!
Foc!
Reîncărcați!
Prezentați arm'! Foc!
Reîncărcați!
Prezentați arm'! Foc!
Pe loc repaus!
Jack!
- Te pot ajuta cumva? - Îmbrățișarea e un început bun.
Nu pot să cred că Doug s-a stins!
- I-ai fost un prieten bun. - Puteam face mai mult!
Așa ar fi trebuit!
Jack, îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat!
- Nici nu-mi imaginez ce simți! - Mulțumesc, Rosie!
Nu voiam să vă întrerup. Astea-s pentru tine!
Sper că micuților le place plăcinta cu mere.
Aș fi pus cireșe, dar petele ies mai greu, așa că...
Nicio grijă. Le va plăcea mult! Mulțumesc!
- Dau meditații! Vorbim mai târziu? - Sigur!
- Eu nu căpătam plăcintă de la profesori. - E pentru ora de matematică.
O știi pe Elizabeth, caută mereu moduri de a-i motiva pe micuți.
- E foarte devotată muncii ei. - Știu ce vrei să spui!
Nu e o simplă slujbă pentru ea. Pentru asta trăiește!
- Cine e pregătit să facem fracții? - Eu nu le pricep deloc!
Întâlniți fracții pretutindeni! Robert, poți împărți farfuriile?
Cred că o să-mi placă fracțiile!
Voi sunteți opt.
Voi tăia plăcinta în opt părți egale.
Dacă iau o bucată...
câte optimi rămân?
- Șapte. - Așa e!
Opt optimi minus o optime cât înseamnă?
- Șapte optimi! - Corect!
Ați învățat scăderea fracțiilor, și a fost floare la ureche!
- Primim toți plăcintă? - Da, primiți cu toții!
Cody, servește-i pe toți!
- Văd că dai meditații! - Mi-au cerut ajutorul.
- Se pare că dă roade! - Mă bucur că ai remarcat!
Și domnul Cantrell se descurcă mai bine.
Dacă-l aduc la zi cu cititul și scrisul, poate-l primești din nou la ore.
- Mă tem că e nevoie de un miracol! - Eu cred în miracole!
La revedere, domnișoară Thatcher!
- Ai hotărât ce cânți la recital, Timmy? - „Danny Boy.”
E cântecul preferat al lui Jack.
Și al tatei, dar nu-l pot cânta fără ajutor.
- Ați promis! - Nu te teme, voi fi acolo!
- Construim depoul și ne apucăm de șine. - Nu vor fi probleme!
- Am chef de băut! Mi te alături? - Vai de mine! Mă tem că nu se poate!
Nu astăzi! Sau săptămâna asta! Nici următoarea!
De ce nu?
Taverna e închisă până la 16:00. Elizabeth face meditații cu copiii.
Mai durează vreo 40 de minute.
- Dra Thatcher dă meditații în tavernă? - E învățătoare.
- E concediată! - Vai de mine! De ce te enervezi așa?
Pregătește copiii pentru un test.
- E treaba domnului Stoneman. - Da. Dar nu și-o face prea bine!
La revedere, domnule Wyatt, domnule Avery!
- Știai despre asta? - Nu!
Te-am avertizat că multora nu le convine concedierea lui Elizabeth.
Nu-mi pasă! Nu vreau ca femeia aia să mai predea!
Se face târziu! Poate vrei să mănânci ceva.
- Nu mi-e foame, mulțumesc! - Jack...
Nu mă prefac c-aș ști ce simți, dar sunt aici, dacă vrei să vorbești.
- Sper că nu deranjez! - Nu, domnule!
O conduc acasă pe doamna Burke și dânsa a cerut să te vadă.
- Ia loc, te rog! - Mulțumesc, Jack!
Nu-i nevoie! Aștept afară!
Sunt Elizabeth Thatcher. Condoleanțe!
Douglas mi-a scris despre dumneata. Ai fost tare bună cu el!
- Vă las să vorbiți! - Nu! Aș vrea să rămâi!
Desigur!
Jack!
Am ceva pentru tine.
Medalia Sf. Christopher. I-am dăruit-o lui Doug.
Douglas era singurul meu copil. Îl considera pe Jack fratele lui mai mare.
Și eu te consider fiul meu. De asta îți dau această medalie.
- Nu se cuvine! - Ba da!
Trebuia să fiu acolo!
Doug mi-a luat locul.
Te rog să mă ierți!
Doug nu a murit din vina ta!
- Voia să conducă brigada! - De m-aș fi dus eu...
- Ar fi fost viu acum. - Dumnezeu are planurile Sale.
Nu le înțeleg, dar știu că Doug era fericit
pentru că Dumnezeu i-a dat chemarea asta.
Și asta... îmi oferă pace sufletească.
Jack, mă rog să ai și tu parte de pace!
Îmi explici de ce Thatcher le dă meditații copiilor după ore?
Da! Îi ajută pe cei rămași în urmă cu studiile.
Examenele regionale bat la ușă.
Iertare, dacă spun ceva evident, dar asta nu era treaba dumitale?
Da, dar nu e nimic rău în...
Elizabeth Thatcher ne pune bețe-n roate!
Să nu se mai apropie de acei copii!
Fă cumva să nu aibă nevoie de ea, altfel găsesc pe cineva mai capabil!
Trebuie să vorbim!
Da, domnule!
POLIȚIA REGIONALĂ DIN NORD-VEST
E așa de grav în Nord, încât trebuie să pleci?
E extrem de grav!
Bandele de infractori nu dispar.
- I-ai spus lui Elizabeth? - Încă nu!
Trebuie să mă hotărăsc!
Toți avem principiile noastre. Fă așa cum crezi de cuviință!
Ce-i asta?
Nu vă supărați, dar nu ne-am făcut temele!
Nu mă supăr, dar vreau să-mi dați un motiv întemeiat!
Am scris scrisori.
- Ce fel de scrisori? - Din cele bune.
Am auzit că nu mai puteți preda din cauza uneia rele.
Fiecare copil a scris câte una. Ca să știe primarul cât vă vrem înapoi.
Nu am cuvinte!
Dacă scrisorile nu au ecou, părinții vor înființa altă școală.
Te vom plăti din banii noștri. Ca atunci când ai venit în oraș.
Poți ține cursurile aici.
Nici nu știi cât înseamnă pentru mine și cât de măgulită mă simt!
- Deci accepți? - Aș vrea, dar nu am cum!
Poftim? De ce?
Chiar dacă vom aveam școala noastră, voi rămâne cu reputația pătată.
Măcar ai continua să predai!
Nimic pe lumea asta n-ar fi mai important pentru mine!
Dar voi veți crește. Apoi, ce se va alege de mine?
Alte familii nu mă vor cunoaște.
Știu că mi-e scris să le schimb viața copiilor din Hope Valley.
Nu doar astăzi, ci și mâine.
Și în zilele care vor urma. Nu mă pot lipsi de asta!
Dar dacă noi nu ne putem lipsi de dumneavoastră?
Ba sigur că puteți! Tu îl ai pe tăticul tău.
Între timp, voi lupta să redobândesc ce mi s-a luat.
Oricât ar dura sau oriunde m-aș duce.
Câtă vreme?
Nu știu, scumpule!
Dar nu plec decât după examene și după recital!
Și promit că mă întorc!
Măcar citiți scrisorile!
Mulțumesc!
„Dra Thatcher spune că pot fi orice.
Voiam să fiu medic de ursuleți,
dar acum vreau să ajung o învățătoare specială, ca ea.”
Asta e preferata mea!
De la Phillip.
„Domnișoara Thatcher mă crede deștept, așa că o cred.”
I-ai schimbat mult viața. Și nu doar lui.
Asta mi-e menirea.
Elizabeth!
Moartea lui Doug m-a făcut să mă întreb care e menirea mea.
Și?
Collins mi-a cerut să conduc o brigadă nouă în Nord.
Jack, nu!
E prea periculos!
Ai zis că profesoratul e o parte din tine.
Eu sunt menit să lupt de partea binelui.
Vin!
Francine?
PRIMĂRIE
Trebuia să fi venit mai repede, dar iată-mă!
Spusele domnișoarei Fessler confirmă ce am spus despre Higgins.
Trebuie să-i redai lui Elizabeth postul de învățătoare!
Ușurel! Ca sponsor al noii școli, de ce i-aș da crezare?
Pentru că spune adevărul!
Nu a prezentat nicio dovadă că domnul Higgins a hărțuit-o.
Iată dovada!
Higgins îmi lăsa astea pe birou. Citește dumneata ce îmi cere!
Dacă vei compara scrisul cu cel din dosarul lui Elizabeth,
vei vedea că e al lui!
THOMAS HIGGINS
Ori faci ce trebuie, ori organizăm alegeri anticipate!
O să am eu grijă de asta!
În lumina noilor probe prezentate...
domnișoară Thatcher, îți reiei postul!
Dacă apar alte dovezi în sprijinul acuzațiilor...
Domnule Wyatt, s-a terminat! Așa că las-o baltă!
Mulțumesc, Francine!
Mulțumesc!
- Unde pleci acum? - Nu știu sigur.
Dar nu voi mai lucra pentru compania de cale ferată.
Nu merită să lucrez cu cineva care se poartă așa de urât cu profesorii.
- Regret cele petrecute! - N-ai de ce!
Mereu am considerat viața drept o ocazie de a învăța.
- Dumneata m-ai învățat multe! - Cum ar fi?
Mi-ai arătat că elevii n-au nevoie doar de disciplină și de învățătură,
că ei sunt speciali.
Ne trebuie mai mulți ca tine!
Îți urez numai bine, domnișoară Thatcher!
- Mulțumesc! - Și eu!
Ne luăm rămas-bun!
Ai avut mare curaj să bați atâta drum, până aici!
Trebuia să fi venit imediat, și nu am făcut-o!
- Ce te-a făcut să te răzgândești? - Asta!
POȘTA HOPE VALLEY
De unde ai asta?
- Nu tu ai trimis-o? - Nu!
Cineva a făcut-o!
Când te-am văzut atât de fericită și chipurile acelor copilași...
Ce scrie pe spatele pozei m-a înduioșat cel mai mult.
„Răul se petrece când cei buni nu intervin.”
Era vremea să fac un bine.
Mulțumesc!
FRIZERIE
Tu ai trimis fotografia. Nu-i așa?
Când am auzit că Francine s-a înfuriat auzind ce ți-a făcut Higgins,
am știut că ascunde ceva.
- Ești o prietenă minunată! - Și tu ești o învățătoare minunată!
La înmormântarea lui Doug, Sam Collins a spus
că fiecare trebuie să ducă viața care-i este menită.
Să-și împlinească destinul.
- Sunt vorbe pe gustul meu. - Atunci, trebuie să le asculți!
Am făcut-o! Trebuie să mă rog pentru tărie!
Tăria e în tine! Trebuie doar să o ceri.
Nu pentru mine o cer, ci pentru Elizabeth!
Nu vrea să plec! Dar nu am de ales, Frank!
Trebuie să slujesc cauza!
Orice cauză trebuie slujită la vremea sa.
Atunci, e vremea pentru mine.
M-am hotărât să accept misiunea!
Jack!
Vă las să vorbiți!
Nu știam că te-ai hotărât să pleci în Nord.
- Încercam să-ți spun! - Nu vreau să pleci!
- Elizabeth... - E prea periculos!
Dar asta se cuvine să fac. Trebuie să ai încredere că...
Cum să am încredere, după ce a pățit Doug?
Ascultă-mă!
Același Dumnezeu care ți-a dat ție chemarea
de a schimba viața acelor copii
mă cheamă să-mi slujesc țara.
- Cu noi cum rămâne? - Mă voi întoarce!
Aici e căminul meu.
Aici e inima mea.
Dar știi foarte bine că răul se petrece când cei buni nu intervin.
Bine! Atunci, vin cu tine!
- Nu poți! - De ce?
Din nenumărate motive.
- Spune unul! - E nevoie de tine aici.
Destinul tău e să educi acești copii, să le schimbi viețile!
Nu te pot lua de aici nici măcar o zi.
Cât timp vei fi plecat?
Nu știu!
Detașarea nu are un termen.
Elizabeth!
- Elizabeth! - Lasă-mă!
- Jack! - Lasă-mă să termin!
Tu ești viața mea!
- Ești totul pentru mine! - Jack, te rog, dă-mi pace!
Știai că Jack nu e genul de om
care se dă în lături de la ce trebuie făcut, indiferent de sacrificii.
De asta îl iubesc așa de mult!
Dar nu mi-e mai ușor să-l văd plecând.
Sigur că nu!
Știam că se poate întâmpla.
Am văzut cât l-a sfâșiat moartea lui Doug.
Și eu. S-a schimbat!
Spune că nu vrea să plece, dar că e nevoit să o facă!
Nu Jack a ales asta. A fost ales să lupte pentru bine.
Trebuie să vorbesc cu el!
Jack a trecut pe la mine mai devreme.
Mi-a cerut să-ți dau asta!
PLIMBĂ-TE CU MINE
„Plimbă-te cu mine!”
Ne plimbăm cu un motiv anume?
Da.
Elizabeth, din clipa în care ne-am întâlnit,
am știut că Cerul mi-a trimis un înger.
Nu știu când mă întorc. Poate că nu-i corect să-ți cer să mă aștepți...
Jack, te-aș aștepta o veșnicie!
Elizabeth Thatcher, vrei să fii soția mea?
Desigur că vreau!
Da!
Te iubesc!
Elizabeth, mă bucur nespus pentru tine și Jack!
- Sunteți adorabili împreună! - Ești foarte amabilă!
Trebuia să mă fi așteptat de când ai prins buchetul, la nunta mea.
Așa a fost să fie! Dar nu pot să cred că plecă în zori!
Nu-l convingi să mai stea puțin, ca să vă sărbătorim logodna?
Nu are de ales, Rosemary!
Inspectorul Collins are nevoie urgentă de el.
Biata de tine! Cred că ți-e foarte greu.
Nu e ușor!
Partea bună e că avem de organizat o nuntă.
Vai de mine! Așa este!
Ai nevoie de cineva care să organizeze nunta secolului!
Desigur că te voi ajuta!
Rosemary, s-o lăsăm pe Elizabeth să se obișnuiască cu ideea!
- Are multe pe cap acum. - Da, desigur!
Știu că a fost o hotărâre grea, Jack.
- Ai respectul meu! - Al tuturor!
Nu știu când îmi trimit înlocuitor.
- Ar putea dura. - Nu m-aș mira.
- Între timp, te numesc șerif interimar! - Accept bucuros!
Orașul e pe mâini bune.
- E vremea să ținem un toast. - Bună idee!
Puțină atenție, vă rog!
Propun să ciocnim pentru fericitul cuplu!
N-am mai întâlnit doi oameni care să se iubească mai mult
decât Jack și Elizabeth.
Pentru onoare, credință și dragoste adevărată!
Noroc!
- Nu vreau să se încheie seara! - Nici eu!
Dar trebuie să-mi fac bagajele!
Ne vedem!
Elizabeth...
Nu știu dacă să fiu bucuroasă sau tristă.
Poți fi ambele.
Nu-i nimic...
A venit vremea, prietene. Bill va avea grijă de tine în lipsa mea,
dar vreau să ai și tu grijă de câteva lucruri pentru mine.
În primul rând...
ar fi Cody.
E un copil cuminte. Dar are nevoie de ajutor cu câinele lui.
Și mai e Elizabeth.
Ea e soarele, luna și stelele de pe cer. Nu uita niciodată asta!
Îmi vei lipsi, amice!
Rosie, scumpo!
- Ce este? - Nu pot dormi.
Mă gândeam la Jack și la Elizabeth.
- Nu ești singura! - Ce se va face în lipsa lui?
Ce ne vom face noi? O să-mi fie tare dor de el!
Ca tuturor. Dar totul va fi bine! La fel ca Elizabeth!
Hope Valley nu va mai fi la fel fără el!
Nu!
Nu va mai fi!
Totul se schimbă, știu bine!
Dar trebuie să se schimbe așa de repede?
E cam înfricoșător.
De asta sunt eu aici.
Să mă asigur că nu te temi!
- Să știi că greșești! - Da?
În ce privință?
Nu totul se schimbă!
Unele lucruri nu se vor schimba niciodată!
- Spune-mi unul! - Dragostea mea pentru tine.
Promiți?
Am făcut-o deja!
A sosit vremea!
A fost o onoare să lucrez cu tine! Întoarce-te repede acasă!
- Ești o binecuvântare, Abigail! - Jack...
- Să ai grijă de ea! - Ne va fi dor de tine!
- Trebuie să plec! - Știu!
Jack!
Sper să vină...
Poate ar trebui să începem, oricum.
Doamnelor și domnilor, atenție! Luați loc, vă rog! Vom începe!
Copii, luați loc!
Se pare că domnișoara Thatcher nu va putea veni!
Dar v-am pregătit un recital minunat!
Programul începe cu Bill Avery!
Și prietenii săi!
PRIMUL RECITAL ANUAL HOPE VALLEY
Luminița din mine
Va străluci...
- Unde e domnișoara Thatcher? - E indispusă acum, scumpule.
- Dar trebuia să cântăm împreună. - Știu!
Ea și-ar dori mult să cânți și fără ea.
Va străluci
Încă o dată!
Va străluci
Bravo! Foarte bine!
N-a fost minunat? Mulțumiri lui Bill și prietenilor săi!
Acum va urca pe scenă Timmy Lawson!
Nu pot!
Ba da, scumpule! Toți suntem prietenii tăi.
Nu pot! Domnișoara Thatcher a promis că mă va acompania.
Și mă țin mereu de cuvânt.
- Vino! - Dar mi-e frică!
Fă-o pentru Jack! E cântecul lui preferat. Ai uitat?
Subtitrarea: Irina Para