]I tidligere afsnit:
Vil du gifte dig med mig?
Ja.
-De er genansat som lærer. -AJ Foster forsvandt ud af den blå luft.
Må have kostet en del penge at få det til at ske.
Jeg udnævner dig til fungerende sherif, mens jeg er væk.
Dickens skrev, "Det var den bedste tid, det var den værste tid."
For mig...
...er dette den bedste tid.
Jeg er forelsket, og jeg er forlovet med den mest vidunderlige mand i verden.
Og dog er det den værste tid.
Det er to uger siden, Jack rejste.
Han er langt væk og jeg ved ikke, om...
Jeg ved ikke, hvornår han kommer hjem.
Sikker på, du ved, hvad du laver?
Ikke rigtig.
Driller bare, chef.
-Jeg kan godt håndtere et komfur. -Hvis det går i brand
og det hele brænder ned, kommer jeg efter dig.
-Det skal jeg huske. -Og kald mig ikke chef.
Abigail er din chef. Jeg er bare tavs partner.
Tavs?
Det havde jeg ikke bemærket.
Din jernbaneven kunne bruge undervisning i manerer.
-Jeg giver ham byttepenge. Hvad fik han? -Toast og kaffe, flottenhejmer.
-Hvor er Frank? -Elk Flats.
En vens datter skal giftes, og han udfører ceremonien.
Jeg håber, han blev klippet.
Dine byttepenge.
Glem ikke drikkepengene.
Når du er færdig med at lege tjener, vil hr. Wyatt have os omkring hans vej
-og fjerne besættere. -Igen?
Vi fandt ikke en sjæl der sidst.
Har du et problem? Så tal med ham.
Carson, har du set Elizabeth i dag? Hun kigger normalt ind nu.
Ja, jeg så hende tidligere i morges. Hun kørte ud mod bakkerne.
Elizabeth.
Godmorgen, Abigail. Tak.
Du kom ikke til morgenmad.
Jeg har brug for alle de kunder, jeg kan få.
Jeg vågnede tidligt og kørte ud til Jacks land.
Jeg tror, jeg fandt det perfekte sted til en have.
Det bliver et smukt hjem.
Jeg vil gerne have en lade mod nord ved hegnet.
Masser af plads til høns.
Abigail, jeg savner ham så meget.
Jeg prøver ikke at bekymre mig og kun tænke på vores fremtid sammen, men...
Det er svært, det forstår jeg.
Jeg tænkte, jeg havde hørt fra ham nu,
men der er ikke kommet nogen breve. Ikke et.
Måske sker det i dag.
Jeg vil bare vide, han er i sikkerhed.
Han er på så farligt et sted, og laver et farligt arbejde.
Elizabeth, Jack lovede at komme hjem til dig.
Det gjorde han.
Ja.
Det er hans løfte.
Og det er det, du skal huske på.
Godmorgen.
-Godmorgen, Robert. -Godmorgen.
-Godmorgen, Cody. -Godmorgen.
Godmorgen, Opal.
Brownie ville ikke stå op her til morgen.
Jeg er rigtig glad for, han kom.
Og godmorgen til vores nyankomne. Jeg er frk. Thatcher, velkommen til skolen.
Kalder du det her en skole?
Jep, det er det, vi kalder det.
-Og hvad skal vi kalde dig? -Chad Wyatt.
Det er Earl, min bror.
Er du i familie med hr. Wyatt, der arbejder for jernbanen?
Han er vores onkel, men vores far arbejder også for jernbanen.
Fulgte jeres mor jer til skole i dag?
Vores mor er død.
Det er jeg ked af at høre.
Ja, det er alle ked af.
Skal vi ikke få jer indenfor, så I kan finde jer en plads?
Godmorgen.
Hvordan har du det, min kære mand?
Jeg har mistet stemmen.
Hvad for noget?
Jeg tror, jeg har mistet stemmen.
Det fangede jeg ikke helt. Mister du din stemme?
Jamen, dog.
Du godeste. Okay, men,
det lyder på mig, som om du har lungebetændelse,
og jeg ved præcis, hvad du har brug for.
Noget af min særlige urtete og masser af hvile i sengen.
Lee, du skal ikke på arbejde i dag.
Men hvorfor?
Nå, vi hiver en stor fisk i land. I dag?
Nej.
Du skal save noget, du...
Har du ikke arbejdere, der kan gøre det for dig?
Du... Nå, du har også slem hovedpine?
Nej. Du...
Åh, dit hår? Nå, du skal klippes.
Nej. Du...
Du skal på arbejde, fordi du er leder af savmøllen. Ja.
Betyder det virkelig, du ikke kan blive hjemme?
Nå, men så okay.
Hvis du absolut insisterer på at tage på arbejde,
så må jeg vel tage på arbejde med dig.
Se ikke sådan på mig, Lee Coulter.
Jeg er din kone. Jeg ved præcis, hvad du tænker.
Jeg taler for dig og sikrer mig, at du passer på dig selv.
Og du skal ikke sige mig imod. Jeg accepterer ikke et nej,
om du så kunne tale, hvilket du ikke kan, så...
Jeg finder dig noget af den te.
Komfuret lader til at virke.
Tak Herren for små mirakler.
Hvad blev der af vores morgenmadsomsætning?
Ved du det ikke? Ray Wyatt har åbnet en kantine oppe ved jernbanen.
-Har han? -Det fortalte nogle af drengene.
Wyatt siger, det sparer hans folk tid at spise deroppe
i stedet for at skulle helt ind til byen.
Måske, men vores mad er sikkert bedre.
De har ikke noget valg. Han tvinger dem til at spise der.
Vi klarede os fint, før jernbanearbejderne kom.
Jeg er sikker på, vi klarer os fint uden dem.
Er det andet, jeg burde vide?
Nogle af de lokale har også spist deroppe.
Wyatt har åbnet stedet for alle, og han underbyder vores priser.
Så han prøver bevidst at stjæle mine kunder?
Omsætningen skal nok komme. Bare vent og se.
Jeg er ikke bekymret.
I mellemtiden sparer vi lidt. Du ved, mere vand i suppen,
færre æbler i tærten og skær kødet lidt tyndere.
Og en anden måde, du kan spare penge på.
Hvordan?
Fyr mig.
Aldrig i livet.
Da du ansatte mig havde du mere travlt, end du har nu.
Som du sagde, vi får travlt igen.
Det tager bare lidt tid.
Du taber penge dagligt.
Carson, jeg sætter pris på tilbuddet,
men jeg ansatte dig, fordi du behøvede et job og jeg din hjælp,
og det har ikke ændret sig.
Og vi er ikke bare chef og ansatte.
Vi er venner.
Okay. Hvad så med det her?
Giv mig mindre i løn, til du får travlt igen.
Nej, du fortsætter på din nuværende løn.
Ikke mere at snakke om. Jeg vil ikke høre mere om det.
Du er hård at forhandle med.
Det kan du bande på.
Lad os se, hvor tyndt vi kan skære den steg.
Giv mig ham. Brownie vil ikke lege med dig.
Kom og tag ham.
Hvad foregår der?
De tog Brownie, og de vil ikke give ham tilbage.
Kom nu, giv hende bamsen igen.
-Eller hvad? -Jeg siger det til frk. Thatcher.
Årh, vil du sladre til læreren som en lille tudefrans?
Aflever den.
-Slip! -Slip du, Guldlok!
-Brownie! -Se nu, hvad du gjorde.
Det var ikke mig, det var dig.
Brownie.
Drenge, stop lige nu!
Drenge, stop.
Se, hvad de gjorde mod Brownie.
Åh, Opal.
Jeg ordner ham, skat, bare tag ham med indenfor.
Lad mig se på det.
Jeg er okay.
-Han begyndte. -Så er det nok.
Alle sammen, gå indenfor.
Du bestemmer ikke, hvad jeg skal.
Jo, jeg gør, så længe jeg er din lærer. Så gå indenfor.
Ved du hvad, jeg har mavepine.
Det gør rigtig ondt. Må hellere gå til sygeplejersken.
Du havde det fint lige før.
Måske skal jeg sige til min onkel, du ikke vil lade mig gå.
Fint, gå over til sygeplejerske Carter.
Men jeg taler med din onkel efter skole.
Gør du bare det.
Der er Abigails nye kok.
-Han er... -Flot?
Jeg sagde ikke flot.
Synes du ikke, han er flot?
-Det sagde jeg heller ikke. -Hvad siger du så?
-God eftermiddag, hr. Shepherd. -God eftermiddag, d'damer.
Kan jeg friste med nogle af vores nye specialiteter i Abigail's Cafe?
Fine middage til spotpriser.
Der er lasagne i aften og farsbrød i morgen.
Åh, jeg elsker farsbrød.
Også mig, men jeg skal spise hos fru Budden i morgen aften.
Og hvad med dig?
Tja, Molly kan ikke lide at spise alene.
Ved du hvad? Det kan jeg heller ikke. Så hvorfor lader du mig ikke spise med?
Vil du spise middag med mig?
Nogen grund til, jeg ikke skulle?
Nej, nej. Nej, slet ikke.
-Sig noget. -Det vil jeg gerne.
Okay. Jamen, så ses vi der.
Okay.
STILLEHAVSBANEN
-Min bror er desværre i Aberdeen. -Jeg troede lige, han var kommet.
Russ er min fremskridtsmand. Han er undervejs det meste af tiden.
-Hvem passer hans sønner? -Det gør jeg.
Så må du tale med dem.
Om?
De driller de andre elever.
Er det ikke noget, læreren skal håndtere?
Når elever har problemer, skal deres forældre vide det
-og samarbejde med læreren. -Det lyder som bortforklaringer.
-Jeg vil hjælpe dem. -Frk. Thatcher, agiterede De ikke
for at få dit job igen?
-Jo, jeg gjorde, men... -Så gør det.
Hvis De vil have mig undskyldt...
Abigail?
Abigail, hvad er der?
Cody fortalte, hvad der skete i skolen.
Jeg skal sige et alvorsord til deres far.
Deres far er bortrejst, og deres onkel vil ikke blande sig.
Fint. Hvis Ray Wyatt ikke vil disciplinere de drenge, så vil jeg.
-Det ved du godt, du ikke kan. -Noget må gøres.
Det bliver der. Det er bedre for Cody, hvis du lader mig klare det.
-Jamen... -Du kan ikke udkæmpe hans kampe.
Det ved jeg.
Du har ret. Kan du ikke bortvise de drenge for at slås?
Jo, men det ville ikke løse problemet.
Når de flytter til næste by, driller de bare børnene der.
-Hvad vil du så gøre? -Der må være en grund til,
at de opfører sig, som de gør, til, at de er så arrige.
Jeg skal bare finde ud af hvad.
Hvis nogen kan klare det, er det dig.
Jeg håber bare, du gør det snart.
Jeg arbejder på sagen.
Gid, Jack var her.
Han var altid så god til den slags problemer.
Han er tilbage, før du ved af det.
Skal du afsted, hr. Avery?
Til Medford Falls en dag eller to.
-Hvad er der sket med dig? -Ikke noget.
-Hvad skal du lave i Medford Falls? -Bare nogle kedelige sherif-ting.
Gider du fodre Rip for mig, mens jeg er væk?
-Du kan tjene en skilling på det. -En aftale. Jeg begynder nu.
Kedelige sherif-ting? Det ser ud til, du har travlt.
Fik et telegram fra en meddeler med et spor, jeg har ventet på.
Vil du uddybe det?
Det er om AJ Foster.
Den revisor, der skulle vidne mod Gowen,
-men som så forsvandt? -Jeg tror, jeg ved, hvor han er.
Held og lykke.
Den mand er da på en mission.
Han er vist ikke den eneste.
-Hvad det end koster, betaler jeg tilbage. -Det skal du ikke tænke på.
-Jeg gør bare min del. -Du gør mere end det, synes jeg.
Jeg håber, det betaler sig.
Jeg hører, det allerede betaler sig.
Du har en date med Molly Sullivan i morgen.
Ved ikke, om jeg vil kalde det en date,
men lad os håbe, hun nyder farsbrødet.
Jeg er sikker på, hun vil nyde farsbrødet og selskabet.
Min stakkels Lee.
At han skal arbejde, når han bør være hjemme i sin seng.
Er Hickam hjemme fra Buxton endnu?
Hvad med Murphy?
Han må være tilbage fra Albert Falls nu.
Det er tydeligt, at du mangler folk.
Hickam og Murphy har brug for en samtale, når de er tilbage.
De drysser alt for meget tid væk på disse fjollede ture.
Hr. Coulter, fru Coulter.
Forsendelse nummer 12 er på vej, og den er forud for planen.
Lee siger, han er meget imponeret.
Jeg hørte ham ikke sige noget.
Lee har mistet stemmen, så jeg siger det for ham.
Godt arbejdet, Jesse. Det er godt, at du er forud for planen.
Jamen, tak, hr. Coulter.
Faktisk...
...er det mere end fint.
Lee har sagt mere end én gang, at han ser stort potentiale i dig.
Og nu, med den nye jernbanekontrakt, blomstrer virksomheden
og min stakkels Lee er overanstrengt.
Så han har besluttet sig for at forfremme dig.
Virkelig?
-Mange tak, hr. Coulter. -Ingen årsag.
-Jeg må hellere tilbage til arbejdet. -Sådan skal det lyde.
Følger der tilfældigvis lønforhøjelse med min forfremmelse?
-Selvfølgelig gør der det. -Sådan.
Og du syntes ikke, det var en god idé, dit fjollehoved.
Cody, jeg vil ikke have, du slås med de drenge mere.
Men de er bøller.
Det ved jeg, skat, men hvis du gør, som de gør,
så er du ikke bedre end de er.
Og nogen kunne komme endnu mere til skade næste gang.
Men de var onde ved Opal.
Og jeg er glad for, du kunne hjælpe hende,
men du kan ikke løse problemerne med dine næver.
Hvad skal jeg så gøre?
Vend den anden kind til.
Det plejede jeg at gøre.
Blev du drillet i skolen?
-De plejede at kalde mig Smilehul. -Det er ikke så slemt.
Husk bare, at når folk er onde, er det nok fordi de er kede af det,
så de prøver at gøre andre lige så kede af det som dem selv.
Er det derfor, de starter slagsmål?
Det er en af grundene.
Så lov mig, du ikke kommer op at slås mere, okay?
Så lover jeg det.
I seng med dig. Det er ved at blive sent.
Godnat, min skat.
Godnat, Smilehul.
Halløjsa.
-Godmorgen. -Godmorgen. Godmorgen.
-Du sladrede til vores onkel. -Ja, jeg gjorde.
-Du prøvede at give os problemer. -Nej, I gav jer selv problemer.
I opførte jer skidt, og nu skal I undskylde.
Onkel Rau siger, at Wyatts ikke undskylder.
Elizabeth Thatcher siger, I skal undskylde, og indtil I gør det,
må I sidde bagerst i klasselokalet, adskilt fra hinanden.
Men jeg vil sidde hos min bror.
Så ved du, hvad du må gøre.
-Har nogen set Opal? -Nej.
Det tror jeg ikke.
Opal?
Opal.
Hvad laver du?
Det er tid til skole.
Jeg vil ikke i skole.
Chad og Earl er onde. Jeg er bange for dem.
Men du har mig. Og jeg lader dig ikke komme noget til.
Men de er større end mig.
Og jeg er større end dem.
Ja, men du er sød.
Okay.
Nu skal du høre. Jeg gør dig til min særlige hjælper denne uge.
Sker der noget, kommer du til mig med det samme og giver mig besked, okay?
Gør det mig ikke til en sladrehank?
Nej, det gør dig til modig, fordi du gjorde det rette.
Opal, du elsker skolen.
Du må ikke lade dem tage det fra dig,
for så vinder de.
-Og det ønsker vi ikke, vel? -Nej.
Tid til din te.
Nu ikke nogen brok, Lee Coulter. Vil du have din stemme tilbage,
skal du drikke min særlige te med honning.
Jo, det skal du.
Åh, det glemte jeg at sige.
Kender du de skovarbejdere, der arbejder oppe på Mount Follett?
Jesse sagde, det er begyndt at regne deroppe,
så jeg bad ham give de stakler fri resten af dagen.
Det gavner ingen at få dem til at dø af kulde.
Hr. Kellogg. Og hvad kan vi så gøre for Dem i dag?
Jeg ville tale forretninger med Deres mand, men passer det dårligt...
Nej, nej. Lee har en smule lungebetændelse, så jeg hjælper i dag.
Hr. Wyatt vil aflægge en ny ordre.
Hjertens gerne. Lad mig se.
Det er en hasteordre.
Men det er ikke et problem, vel?
Vi har som standard at afkræve 20 procent ekstra for hasteordrer.
Jeg kan acceptere fem. Ellers går vi over til møllen i Buxton.
Sludder.
Transportomkostningerne bliver det dobbelte vores rimelige merpris.
Men fordi jernbanen er en meget god kunde,
er Lee villig til at give dem en chance.
Ti procent ekstra.
Det er så lavt, vi kan gå.
Okay, ti.
-Men kun hvis I leverer fredag. -En aftale.
Hr. Wyatt vil forvente, I er punktlige.
Vi er altid punktlige.
Og det...
...er sådan, det gøres.
Jesse.
Vi har lige fået endnu en ordre fra jernbanen.
-Det er en hasteopgave. -Det er sikkert til den nye kantine.
Den nye hvad?
Jernbanekantinen.
Hr. Wyatt bygger vist en ny messe som erstatning for teltet.
Men hvad med Abigails?
Hr. Foster. Jeg vil tale med Dem, ikke gøre Dem noget ondt. Kom her.
Er De hr. Foster?
Hør, jeg har allerede sagt det. Mit navn er Mary Dickerson.
-Jeg har aldrig hørt om AJ Foster. -Hvorfor stak De så af?
Fordi en kvinde, der bor alene kan blive bange,
når en fremmed mand dukker op ved hendes dør.
Og jeg sagde, jeg er sheriffen fra Hope Valley.
Hvis du er sherif, bør du anholde dig selv for overgreb.
-Lad mig se på den arm. -Bliv fra mig.
Jeg bruger den her.
Jeg prøver bare at hjælpe.
Hvis du vil hjælpe, så gå du hen til døren.
-Og De ved ikke, hvem AJ Foster er? -Jeg har ingen anelse.
Ingen? Aldrig hørt om ham?
Har aldrig, vil aldrig, og ønsker aldrig.
Vil du godt gå nu?
Undskyld, jeg forstyrrede, frk. Dickerson.
Posten er kommet, men der er intet fra politibetjent Thornton.
Det beklager jeg.
-Ikke din skyld. -Du har skrevet til ham dagligt, ikke?
-Han skriver helt sikkert, når han kan. -Ja.
God eftermiddag.
Din far sagde, jeg kunne komme med dem her. De er reklamer for cafeen.
-Jeg skal nok dele dem ud. -Tak, Katie.
Har De en tilladelse til dem?
En hvad?
Vi har en vedtægt, der forbyder distribution af reklamer
uden forudgående tilladelse fra byrådet.
-Det mener De ikke, vel? -Jeg mener alt, hvad jeg siger.
Jeg reklamerer for en lokal forretning. Det er de ikke imod.
Hvorfor spørger De dem så ikke?
Jeg mener, at næste møde er torsdag om en uge.
Kan sætte Dem på dagsordenen, hvis De vil.
Hr. Borgmester, jeg ved, De er i lommen på jernbanen,
og jeg ved, at Ray Wyatt er ude efter fru Stanton.
Og jeg ved, hvad hun har gjort for denne by...
...og for Dem.
Så hvis De ikke er villig til at hjælpe, er det Deres problem.
Prøv ikke at stoppe os andre.
Aftenens menu er farsbrød.
Sig det videre.
Adeline Josephine Foster.
AJ Foster er en kvinde, ikke en mand.
Og jeg gætter på, at dit navn ikke er Mary Dickerson.
Kan vi ikke undlade at gøre det her igen?
Sæt mig ned. Slip mig.
-I rette tide. -Sæt mig ned.
Sådan!
Har du set Bill?
-Ikke for nylig. Hvorfor? -Vi skulle ud
til hans jernbane og tjekke for besættere. Kan ikke finde ham.
Hvis du leder efter hr. Avery,
tog han til Medford Falls i sherif-gøremål.
Gjorde han det? Tak, unge mand.
Der er kun én grund til, at Avery smutter til Medford Falls.
Han ved det.
Jeg vidste, man ikke kunne stole på Avery.
Tag dig af dem begge to.
Rejs nu. Jeg ønsker ingen løse ender.
Der bliver ingen.
-Er du her for at hovere? -Jeg er her for at spise.
Sid ned. Som du kan se, har vi masser af tomme borde.
Stille dag?
Du vidste, at jernbane-kantinen ville skade min forretning.
Jeg hørte først om kantinen i går.
Wyatt konsulterede mig ikke.
Forventer du, jeg tror på det?
Han behøvede ikke. Jernbanen behøver ikke tilladelse til at fodre sine ansatte.
Så Wyatt stod bag det hele?
Hør, jeg kom bare for at spise, ikke for at blive afhørt.
Okay, hvad vil du have?
-Det dyreste, du har på menuen. -Jeg behøver ikke medlidenhed, Henry.
Tilbyder jeg heller ikke. Foretrækker du, jeg spiser i saloonen?
Okay.
En filet mignon er på vej.
-Bagte eller moste kartofler? -Begge dele.
-Og nogle majs-snitter. -Snitter?
Og lidt tærte bagefter.
Du kan umuligt spise al den mad.
Vent og se.
God vovse.
Kan du lide hunde?
Jeg har aldrig haft en.
Min far siger, vi flytter for meget.
Jeg er sikker på, Cody vil lade dig lege med Dasher,
hvis du spørger ham.
-Nej, han vil ikke. -Jo, han vil.
Cody.
Kom så, vovse.
Ja, frk. Thatcher?
Må jeg ae din hund?
Ja, da.
-Kommer han altid med bolden? -For det meste.
-Må jeg kaste den til ham? -Okay.
-Du er anderledes end de fleste lærere. -Er jeg?
De fleste lærere er ligeglad med, hvad der sker med os.
Så jeg er helt sikkert anderledes.
Jeg går op i alle mine elever.
Chad, jeg ved, vi fik en lidt svær start,
men det er ikke for sent at start forfra. Vi kan lade som om i morgen
er den første dag i skolen, og jeg kan bede Cody tage Dasher med
og fortælle om den.
-Du kunne også tage noget med. -Såsom hvad?
Hvad som helst, noget, der er vigtigt for dig.
Jeg...
Jeg må løbe.
Fortæl din bror om fremvisningen.
Hvis du er så sej, hvorfor slipper du mig så ikke fri,
-og så kan vi klare det én gang for alle? -Jeg mener, det er klaret.
Hvis jeg var en mand, kunne jeg slås med dig.
Hvis du var, havde jeg skudt dig.
Da jeg er den eneste, der kan holde dig ude af fængsel,
-bør du overveje at få mig i godt humør. -Vidste ikke, du kunne det.
Betragt det som et tillidsløfte.
Hvorfor dækkede du for Henry Gowen?
Der var engang, hvor jeg havde et godt job med at afstemme bankkonti.
Så fandt jeg et papirspor.
Det viste en stor deponering af rådhusmidler til personlige konti.
Jeg sagde det til min chef.
Du ville vidne. Hvorfor skiftede du mening?
Ray Wyatt sendte en mand til at tale med mig.
De truede min mor. Sagde, de ville slå hende ihjel,
hvis jeg ikke lod beviserne forsvinde.
Så jeg skiftede forklaring, sagde det var en fejl og fabrikerede falske bankbøger.
Wyatt gav mig de her penge for tavshed og fandt den her hytte.
-Hvad skulle jeg ellers gøre? -Du kunne være gået til myndighederne.
De havde beskyttet dig og din mor.
Vi ved begge, at jernbanen ejer dette territorie.
De ejer ikke mig.
Lad os sige, jeg satte mit liv på spil, og vi fik ram på Wyatt og Gowen.
-Hvad sker der så? -Du kommer i fængsel.
-Forkert svar. -Du begik mened.
Jeg skal se, hvad jeg kan gøre for at reducere din straf.
Samarbejder du, skal du måske ikke afsone det hele.
Du ved virkelig, hvordan man taler sødt til en pige.
-Hvor er de originale regnskabsbøger? -Jeg begravede dem.
-Du hvad? -Begravede dem, 15 kilometer herfra.
Jeg efterlader dem ikke her, hvor nogen kunne finde dem.
Det bliver snart mørkt.
-Vi må afsted i morgen tidlig. -Og hvis jeg siger nej?
Så skal du i fængsel i meget lang tid.
Hvad bliver det?
Godt, så. Der er et skur ude bagved. Der kan du sove i nat.
Nej, tak.
Jeg bliver her.
Hvordan ved jeg, jeg kan stole på dig?
Jeg kan forsikre, frk. Foster, De har intet at bekymre Dem om.
-For du er en hædersmand? -Så vidt ville jeg ikke gå.
Men ikke så slem som de fleste.
Bedste farsbrød, jeg har smagt.
Og til en god pris.
Hvor har du lært at lave så god mad?
Det ved jeg ikke. Jeg har bare lært det her og der.
Jeg har fortalt så meget om mig selv, at du kunne skrive min biografi,
-men jeg ved ikke noget om dig. -Nej, jeg er ikke den slags fyr,
der kan lide at tale så meget om sig selv.
De fleste, der ikke kan lide at tale om deres fortid...
...lader være, fordi det smerter.
Jeg gætter på, du fik dit hjerte knust...
...og at du sætter stadig stykkerne sammen igen.
Jeg prøver ikke at snage.
Hvis du ikke vil tale om det, forstår jeg det godt.
Undskyld, at jeg ikke er bedre middagsselskab.
Du er klogt og charmerende middagsselskab.
Og jeg håber, vi kan være venner,
selv om det at være mere end venner ikke ligger i kortene.
Venner, så.
På én betingelse.
Du må give mig opskriften på det farsbrød.
Okay.
ABIGAIL'S CAFE HAR ÅBENT
Lee anede ikke, hvad Wyatt skulle bruge tømmeret til.
Du ved, hvordan mænd er. De bliver revet med af glæden ved forhandlingen.
Nå, men han er ked af at sætte profit over venskab.
Havde han vidst, hvad der foregik med den kantine, havde han klart afvist handelen.
Det er sødt af dig, at du kom til mig, men der er intet at undskylde for.
Den kantine ville komme der, om det så er i en bygning eller et telt.
Det ville den vel.
Men vi har stadig dårlig samvittighed.
-Du har tabt mange kunder. -Tja...
-Jeg klarer mig. -Ja, det gør du.
Og vi hjælper dig.
Det er på tide, vi begynder at servere eftermiddagste på savmøllen.
Ja, så vi har brug for pindemadder.
Og muffins. Og scones.
Og tærter. Masser af tærter.
Lees mænd elsker tærter.
Hvor mange mænd taler vi om?
87, og de kan virkelig tage for sig.
Du behøver ikke gøre det her.
Sludder. Vi gør det med glæde. Gør vi ikke, Lee?
Så går jeg straks i gang.
Hop. Hop.
God vovse.
At hente er det, han elsker mest.
Altså efter at spise.
Det var vist det hele.
Tak, Cody. Og tak, Dasher.
Okay, lad os se, hvem er den næste?
Chad, har du taget noget med til at fremvise?
Hvad rager det nogen?
Du sagde, vi skulle medbringe noget særligt, så jeg tog denne med.
Det er en blokfløjte.
Det er en slags fløjte.
Kan du sige, hvorfor den er så særlig for dig?
Det var en julegave fra min mor.
Min bror fik også en.
Vil du spille på den for os?
Jeg kan ikke finde ud af det.
Vores mor skulle lære os det, men...
Earl?
-Ved ikke, hvorfor du har så travlt. -Vi har et langt ridt foran os.
Det er ikke min skyld.
Nogen grund til, du begravede de regnskabsbøger 15 kilometer væk?
Det var en dejlig dag at ride i.
Stig op.
Hov!
-Var det virkelig nødvendigt? -Det var forsøget værd.
Prøv igen og du ryger i fængsel, er du med?
Jeg er med.
Godt.
Jeg er ked af, at din mor aldrig kunne lære dig
-at spille blokfløjte. -Det er jeg også.
Men jeg er sikker på, der er nogen her, der kan vise dig hvordan. Og Earl.
-Earl har ikke sin mere. -Hvorfor ikke?
Han smed den ud, efter min mor rejste.
-Han var virkelig sur på hende. -Rejste?
Jeg troede, hun var død.
Hun er stadig i live.
-Men Earl sagde... -Det passer ikke.
-Hvorfor lyver han om det? -Det ved jeg ikke.
Min mor og far skændtes ofte.
Jeg husker det ikke så godt, for jeg var lille.
Hvordan fandt Avery ud af det med AJ Foster?
Det er lige meget.
Jeg har sendt Dale ud for at ordne det.
-Hvordan? -Behøver du spørge?
Jeg ved ikke, om jeg er tilpas med en ekstrem løsning.
Du var tilpas nok med bedrageri.
Tilpas med at bede mig dække over det.
Det er lidt sent at få dårlig samvittighed.
-Jeg tror ikke... -Nemlig, det gør du ikke.
Med Avery af vejen, vil vi to eje Hope Valley.
Og det vil blive et meget profitabelt partnerskab...
...bare du gør, som du får besked på.
Jeg ved ikke så meget. Kun at Chad sagde, at hans mor og far skændtes meget.
Og så rejste hun?
-Jeg tror, det var sværere for Earl. -Han var gammel nok til at huske det.
Intet under, han er sur.
Jeg vil aldrig kunne trænge igennem til de drenge uden deres fars hjælp.
-Jeg synes du sagde, han var bortrejst? -Det er han.
Men det kan ikke vente.
Jeg sender ham et telegram.
Ray Wyatt vil nok ikke synes om, at du blander dig i hans familie.
Er ærlig talt ligeglad med, hvad Ray Wyatt synes om eller ej.
Det smager af motorolie.
Men det lader til at virke.
Rosie, skat?
Lee.
Det er vidunderligt. Du har fået din stemme igen.
Du har din...
Åh, skat.
Det er jeg virkelig ked af.
Her, lad mig hælde lidt af denne virkelig lækre te op til dig,
så er du frisk igen på ingen tid.
Værsgo. Og bare rolig, jeg kender alt til mødet med Dottie
om at arbejde i tøjbutikken, men jeg skal nok være hos dig
hvert skridt undervejs, og jeg skal nok tale for dig.
For en gang skyld.
Tag en tår.
Hej, Katie.
Jeg vil gerne sende dette telegram.
"Russell Wyatt, C/O Stillehavsjernbanen,
Aberdeen-kontoret."
Jeg sender den straks.
Noget andet først.
Ved jeg allerede, hvad du vil spørge mig om?
-Sikkert. -Lad mig tjekke eftermiddagsposten.
Intet fra politibetjent Thornton.
Næste udgave af Kvindebladet har en førende artikel om brudekjoler.
Blonder siges at være populære i år.
Gem en udgave til mig.
Hvor meget længere?
Et par kilometer?
Jeg vil til Hope Valley, før det er for mørkt til at se stien.
Hør, er du sikker på, jeg skal vidne?
-Når du først har regnskabsbøgerne... -Som jeg sagde, du bliver beskyttet.
Kalder du det beskyttelse?
-Kan du se ham? -Nej, og jeg vil ikke kigge efter.
Vi må væk herfra.
Jeg vidste, det ville ske. Jeg vidste det.
Når jeg siger til, løber du til min hest.
-Det er ikke en plan, det er selvmord. -Det er vores bedste chance.
Nu!
Stig op. Lad os komme afsted.
Tekster af: Mille Holm Nielsen