Aiemmin tapahtunutta:
Menetät rahaa Wyattin kanttiinin takia. Irtisano minut.
-Onnelliselle parille. -Minun on mentävä.
Wyattit eivät pyydä anteeksi.
-Luulin äitinne kuolleen. -Hän elää.
Hoitele molemmat.
Ei olisi pitänyt suostua palaamaan Hope Valleyyn.
Sinun ei olisi pitänyt salata rikosta.
Ilman sinua olisin turvassa kotona, mutta sinun piti leikkiä sankaria.
Ja nyt Ray Wyatt haluaa minut hengiltä.
Vain sinä saat hänet kalterien taakse. Unohtaisiko hän sen?
Rukoilemmeko nyt ihmettä?
-Emme tarvitse ihmettä, vaan... -Tilikirjat. Tiedän.
-Muistathan, minne hautasit ne? -Tietysti.
-Anteeksi, kun myöhästyin. -Ei haittaa.
-Herra Thompson tuli aamiaiselle. -Hän on tarkka kananmunistaan.
Kova mies pitää niistäkin kovina.
Ainakin saimme yhden asiakkaan, kiitos mainosten.
-Bisnes alkaa taas kukoistaa. -Olet optimisti.
Maitokin on jo loppu. Kai se jotakin tarkoittaa.
Sitä, että Cody juo maitoa keksien kanssa.
Tarjoile tämä asiakkaallemme, niin haen Codylle maitoa kaupasta.
Selvä.
Olkaa hyvä, herra Thompson.
Näytät olevan kahvin tarpeessa.
Kirjoitan taas Jackille, mutten keksi enää sanottavaa.
-Aina voi sanoa: "Rakastan sinua." -Kunpa hän vastaisi.
Kyllä hän vastaa. Sillä välin suunnittelemme häänne.
Kai se voittaa murehtimisen, mitä onkin riittänyt.
-Jackista ja oppilaistani. -Wyattin pojistako?
-Oletko kuullut heidän isästään? -Hänen piti palata aamulla.
Isän pitäisi puhua pojille näiden äidistä.
Chad pärjää, mutta Earl on yhä tuskissaan. Lähteminen on aina rankkaa.
-Sanoo eräs, joka kaipaa rakastaan. -Jokainen hetki joka päivä.
-Carson. -Mitä teet täällä?
-Tulin varoittamaan. Se ei ole ohi. -Tapaushan suljettiin.
-Marlise on palkannut etsivän. -Tietääkö hän, missä olen?
En tiedä, mutta hän ei lopeta, ennen kuin elämäsi on pilalla.
-Ei pitäisi kai yllättyä. -Ajattelin, että haluaisit tietää.
Kiitos. Sinun on parasta lähteä, ennen kuin kaikki tietävät.
-Pastori. -Herra Shepherd.
-Tässä on ystäväni Dean rautatieltä. -Hauska tavata.
Olen menossa Albert Fallsiin töihin.
En tiennyt, että rautatie ulottuu sinne.
Ehkä pastorit eivät tiedäkään kaikkea.
Onneksi tulitte, herra Wyatt.
Minun piti palata muutenkin, mutta kieltämättä yllätyin sähkeestänne.
Tarvitsisin apua poikienne kanssa.
-Mikä on ongelmana? -Heillä on sopeutumisvaikeuksia.
-Varsinkin Earl on ollut hankala. -Pojat ovat poikia.
Kyse on muustakin. Hän tappelee ja kiusaa muita oppilaita.
-Kumpikaan ei pyydä anteeksi. -Muissa kouluissa ei ole ollut ongelmia.
Ehkä opettajat pelkäsivät sanoa mitään.
Neiti Thatcher. Veljeni ehti olla kaupungissa tunnin, kun te jo valitatte.
-Hän lähetti minulle sähkeen. -Niinkö?
Poikien kanssa on kuulemma pulmia.
-Häntä ei tarvitse kuunnella. -Tarvitseepas.
-Jos on jokin ongelma... -Ongelma on, ettet ole nyt töissä.
Palaa pöytäsi ääreen.
Voisiko olla, että teistä ei ole opettajaksi rautatiekaupunkiin?
Hope Valley ei ole rautatiekaupunki, ettekä te määrää täällä.
-Varokaa sanojanne. -En pelkää kiusaajia. Isoja tai pieniä.
-Onpa oikea kaunotar, herra Coulter. -Kiitos, Jesse.
Joudun liikkumaan nykyisin paljon. Auto tulee tarpeeseen.
Vien Claran messuille ensi viikolla.
-Ehkä voisin lainata sitä. -Ei käy.
-Lee. Sinä ostit auton. -Et ole enää ainoa nainen elämässäni.
Olen innoissani autosta. Ajoitus ei voisi olla parempi.
Odotahan, kun kuulet uutiset.
Dottie ihastui luonnoksiini, joten se on virallista.
-Mikä? -Hän palkkasi minut leninkikauppaan.
-Miten se liittyy autooni? -Dottie haluaa, että aloitan heti.
Sinun on vietävä minut Buxtoniin hakemaan kankaita.
Tafti on nyt kovassa huudossa.
Eikö herra Yostin kaupasta löydy sitä?
Herra Yost tuskin erottaa taftia toffeesta.
Ymmärrän. Auttaisin mielelläni, mutta käteni ovat sidotut.
Minunpa eivät ole. Voit opettaa minut ajamaan.
-Sanoinhan, että minulla on kiire... -Sitten aloitamme lounastauollasi.
Uskomatonta, että sanon näin, mutta olisipa tiskiä enemmän.
Kävin rautatien kanttiinissa matkalla. Jono oli pitkä.
Se jono vaikuttaa tuottooni.
Carsonin irtisanominen alentaisi kuluja.
En irtisano ketään vain koska olen liemessä.
Sitä paitsi hän tarjoutui jo lopettamaan, enkä suostunut moiseen.
-Hän on kunnollinen mies. -En halunnut kertoa tätä.
Carson jutteli eräälle miehelle, jota hän sanoi ystäväkseen rautatieltä.
-Saahan hänellä olla oma elämänsä. -Minusta se kuulosti hankaluuksilta.
-Ehkä vain ylireagoit. -Tunnen Carsonin kaltaiset miehet.
-Olin hänenlaisensa mies. -Ihmiset voivat muuttua.
-Eivät niin paljon. -Eivätkö? Katso itseäsi.
-Väitit muistavasi kätköpaikan. -Muistankin. Suurin piirtein.
-Kaikki puut näyttävät samanlaisilta. -Jokin maamerkki on pakko olla.
Muistan sen. Näin Mount Nashin.
-Se on ainakin alku. -Ehkä se olikin Mount Napier tai Napoli.
Napoli on Italiassa.
-Eivät ne ole Italiassa. -Oletko varma?
-Älä puhu tuohon sävyyn. -Puhun miten lystään.
-Onko jokin vialla? -Ei laisinkaan, sir.
Teinä en tekisi noin.
Neiti kuulostaa tuohtuneelta. Oletteko kunnossa?
Itse asiassa en ole. En ole ikinä ollut näin tuohduksissa.
-Tämä mies sieppasi minut. -Nainen valehtelee. Olen sheriffi.
-Hän tässä valehtelee. -Näytän virkamerkkini.
Minä sanon, kun voit liikkua.
Näin on, herra Kovis. Hän sanoo. Totteleminen on omaksi parhaaksesi.
Kappas vain. Taitaa olla onnenpäiväni. Pankki maksaa palkkion sinusta.
En se ole minä. Sano, etten se ole minä.
Ei se ole hän. Suu ei ole tarpeeksi suuri.
-Sido hänet. -Tee jotakin.
Poliisin toiminnan estämisestä seuraa melko ankara rangaistus.
Otan sen riskin.
-Tuo ei auttanut. -Kiitos tiedosta.
-Ilman sinua emme olisi tässä liemessä. -Sinähän se vannoit väärän valan.
-Ole hiljaa ja sido hänet. -Hetki vain.
Olisi pitänyt lyödä sinua paistinpannulla.
Saat toisen tilaisuuden heti paikalla. Lyön viidestä dollarista vetoa, ettet osu.
Tuntuu hyvältä viedä rahasi.
Anna mennä. Mottaa minua.
Olet vahvempi kuin luulin, mutta jäit viitosen velkaa.
-Minähän se löin häntä. -Tähtäsit minuun.
-Sinulta löytyy vastaus kaikkeen. -Häivytään täältä.
-Aloitimme väärällä jalalla. -Niinkö tuumit?
Pyydän anteeksi kaikkia sanojani. Teet vain työtäsi.
-Etkö enää yritä karata? -En. Saat sanani.
-Sillä ei taida olla paljon arvoa. -Ei aiemmin, mutta nyt on.
Puhu, poika.
-Hyvä poika. -Se on todella fiksu.
Enpä tiedä. Se pureskeli eilen baseball-korttini.
Onko sinulla baseball-kortteja? Baseball on mahtavaa.
Sinähän voisit esitellä korttisi Chadille.
Jäätkö syömään? Meillä on spagettia.
-En voi. -Mikset?
Menen lammelle veljeni kanssa.
Neiti Abigail tuskin pahastuu, jos Earl tulee mukaan.
Vihaan spagettia. Tule.
Chad. Sinun ei tarvitse totella veljeäsi kaikessa.
Earl ei ole vain veljeni, vaan myös paras ystäväni.
Näin on. Jättäkää meidät rauhaan.
-Voihan sinulla olla muitakin ystäviä. -Sanoin jo, että mennään.
-Mitä haittaa muista ystävistä on? -Kuunteletko häntä vai minua?
Chad. Puhuin isäsi kanssa. Sinulla on oikeus puolustautua.
Kielsin sekaantumasta tähän.
-Et tullut tänne syömään. -Totta.
-Haluaisin toki puhua, mutta nyt on kiire. -Melkein uskoin.
Minulla ei ole asiakkaita kanttiininne ja alehintojenne takia.
-Saanen tehdä ehdotuksen. -Ei kiinnosta.
Hyvä liikenainen ei jätä tarjousta kuuntelematta.
Jättää, jos hän ei luota tarjoajaan.
Meillä on ollut erimielisyytemme, mutta voimme vielä korjata asiat.
-Mitä teillä on mielessänne? -Sain teiltä 20 prosentin verohelpotuksen.
Kiititte minua asettamalla Henry Gowenin takaisin pormestariksi.
Ehkä voin korvata sen. Jospa suljen kanttiinin.
-Tekisittekö niin? -Jos saan 20 prosenttia tuotoistanne.
Keksin paremman idean.
Jospa häivytte kahvilastani heti paikalla.
Maailma on täynnä haita.
-Joko purette tai teitä purraan. -Otan sen riskin.
-Hienosti tähdätty. -Kaikki on kiinni ranteesta.
Niin Abigail sanoo. Hän taitaa tikanheiton.
-Hän on monin tavoin lahjakas nainen. -Mutta hän luottaa liian helposti.
Minuunko?
-Ystäväsi ei taida olla rautatieläinen. -En välitä mielipiteistäsi.
Abigail on liian kiltti kyselläkseen.
Mutta minä jatkan, kunnes saan vastauksen.
-Oliko tuo uhkaus? -Jos niin haluat.
Arvostan huolenpitoasi.
Voitko uskoa, että se mies julkesi pyytää osuutta tuotostani?
-Ray Wyatt luulee johtavansa kaupunkia. -Henry Gowen sallii sen.
Joskus toivon, ettei rautatietä olisi.
-Et ole ainoa. -Otatko lisää teetä?
Elizabeth. Mikä on vialla?
Ratsupoliisit joutuivat väijytykseen pohjoisosissa. Kaksi kuoli.
Se on rankkaa, mutta luet vielä monta kertaa tällaisia uutisia.
-En tiedä, totunko siihen koskaan. -Ei siihen pidäkään tottua.
-Jack saisi tulla jo kotiin. -Tiedän.
Onko Medford Fallsista kuulunut?
Ei. Dalella on vakaa liipaisinsormi. Tuskin on syytä huoleen.
-Vai oletko sinä huolissasi jostain? -Asioista olisi voinut keskustella ensin.
Sinä aiheutit tämän sotkun itse.
Sinulla ei ole oikeutta valittaa siitä, kuinka siivoan sen.
-En valittanut. Se oli vain huomio. -Vältit vankilan minun ansiostani, Henry.
Hankin myös pormestarin työsi takaisin. Älä unohda sitä.
-Haluaakohan Chad vielä nähdä korttini? -Kannattaa ainakin kysyä.
-Oikea sikolätti. -Sinä teit tämän.
Minäkö? En mitenkään.
-Chad. Mitä täällä tapahtui? -En tiedä.
Olen saanut tästä tarpeekseni.
Kerrotte heti paikalla syyllisen, tai erotan teidät molemmat.
-Earl. -Ole hiljaa.
Voitte vielä pyytää anteeksi ja siivota.
Sanoin jo, että Wyattit eivät pyydä anteeksi.
-Sitten pyydän teitä molempia lähtemään. -Sopii.
Eikö tänään ole koulua?
On tietysti.
Pidämme oppitunnit ulkona raittiissa ilmassa.
Ennen kuin voit ajaa, sinun on opittava perusasiat.
Tiedän ne jo. Painetaan poljinta, käännetään ratista ja sitten mennään.
-Itse asiassa polkimia on kolme. -Helppoa.
Ei se ole ihan niin yksinkertaista.
Haluan ehtiä kauppaan ennen sulkemisaikaa.
Kauppa on auki huomenna, ylihuomenna ja senkin jälkeen.
Et taida käsittää, miten tärkeää tämä on minulle.
Olen tehnyt kovasti töitä tehdäkseni vaikutuksen Dottieen.
Olen piirtänyt kymmeniä luonnoksia ja työstänyt niitä yhä uudelleen,
jotta hän ottaisi minut vakavasti.
En halua hänen luulevan, etten voi toimittaa lupaamaani.
Ehkä lupasit liikaa liian pian.
Sinä teet tästä vaikeampaa kuin tämän tarvitsee olla.
Pyysit minua opettamaan sinut ajamaan.
Joko kuuntelet minua tai lähden takaisin töihin.
-Kuuntelen jokaista sanaasi. -Saanko tuon kirjallisena?
-Uusi autoko? -Kyllä. Sain sen eilen.
Montako hevosta pellin alla on?
Kuinka sinne mahtuisi hevonen?
Hän tietää vielä minuakin vähemmän.
Opetan vaimoni ajamaan.
Meidän on jatkettava, joten suokaa anteeksi.
Tottahan toki.
Mihin jäimmekään?
-Väitättekö poikieni tehneen tämän? -En voi todistaa mitään.
Olisittepa nähnyt Chadin ilmeen.
Hän on hyvä poika, mutta seuraa veljeään.
-Tiedän, miltä se tuntuu. -Niin arvelinkin.
-Olen hyvin pahoillani. Korvaan tuhot. -Kyse ei ole rahasta.
Edistyin Chadin kanssa, mutta Earl on vihainen.
Hän pysyy sellaisena, ellette auta häntä.
-Miten? -Kertokaa hänelle, mitä äidin kanssa kävi.
Vaimoni jätti minut viisi vuotta sitten.
Earl kärsii siitä. Näen sen koulussa.
Chad uskaltaa jo päästää irti ja tutustuu uusiin ystäviin.
Earl pelkää joutuvansa taas hylätyksi.
Niinpä hän kiusaa veljeään ja kaikkia muita.
-En tiennyt tilanteen olevan niin paha. -Se on.
Suoraan sanottuna olette ainoa, joka voi tehdä sille lopun.
-Napakymppi! -Ojenna se tänne.
-Sinähän annoit sanasi. -Niin, mutten sanonut, minkä sanan.
Ikävä kyllä en voi antaa sinun viedä minua Hope Valleyyn.
Vietkö todisteet mukanasi toivoen, ettei Wyatt löydä sinua?
-Kuulostaa hyvältä. -Harmi, koska se ei onnistu.
-Onnistuupas. -Eipäs.
-Sinusta ei ole siihen. -Onpas.
-Ammun sinut, jos on pakko. -Siitä vain.
Teen sen. Vannon, että ammun sinut. Katso vain.
Vedä liipaisimesta.
-Totta. En voisi ampua sinua. -Tiesin sen.
En silti ottanut riskiä.
Mikset sanonut, että se oli tyhjä?
-Se oli hauskempaa noin. -Olet raivostuttavin tapaamani mies.
Älä hyssyttele.
-Meidän pitää häipyä. -Keksin paremman idean.
No niin. Mennään.
Tarkoitukseni ei ollut tappaa häntä. Hän ei päästänyt minua vapaaksi.
-Teitte minulle palveluksen, neiti Foster. -Tunnenko teidät?
Meillä on yhteinen ystävä. Ray Wyatt.
Mutta nyt on aika lopettaa se ystävyys.
-Mitä teette? -Työtäni. Ei mitään henkilökohtaista.
Olen odottanut tätä kauan.
Jätämme hänet ensimmäiselle poliisiasemalle.
-Olemme aika hyvä tiimi. -Mennään.
Erottaminen tuntuu kamalalta, mutta mitä olisin voinut tehdä?
-Minun on suojeltava muita oppilaita. -Totta.
Chadilla ja Earlilla oli mahdollisuutensa.
-He olisivat voineet pyytää anteeksi. -Mutta eivät pyytäneet.
Nyt kaikki riippuu heidän isästään.
-Oliko päivän lehdessä uutisia? -Ei mitään pohjoisosista.
Rouva Wheelerin hieho voitti ensimmäisen palkinnon messuilla.
Hyviä uutisia.
-Minulle maistuisi kupillinen teetä. -Oletko kunnossa, Rosemary?
-Miksi kauppa on keskellä katua? -Eihän se ole.
Siltä se ainakin tuntui.
Sanonpa vain, että autolla ajaminen on hankalampaa kuin ratsastaminen.
Hetkinen. Olitko törmätä kauppaan ajaessasi Leen uudella autolla?
-Milloin opit ajamaan? -Lee opettaa minua.
Hän ei ilahdu kuullessaan, että olin törmätä kauppaan.
Ja vaunuihin. Sekä Katy Braymanin kanoihin.
Kaupunginvaltuusto saisi harkita katujen leventämistä.
-Kultaseni. Jutellaanko hetki? -Minä haen teetä.
Ennen kuin sanot mitään, tiedäthän, ettei se ollut vikani.
Autoko pakotti sinut ratin taakse? Niinkö siinä kävi?
Minun ei tarvitse totella sinua aina. Et ole minun pomoni.
-Ehkä minun pitäisi olla. -Tässä näin.
-Peru sanasi heti paikalla. -En.
Selvä. Asun Elizabethin luona, kunnes tulet järkiisi.
-Niinkö? -Kyllä.
-Tee se. -Niin teenkin.
-Jouduin erotetuksi syyttä. -Saisit kiittää minua.
-Minä pidän siitä koulusta. -Meillä on toisemme. Se riittää.
Minulle ei.
Mikset sitten vain häivy? Lähde niin kuin äitikin teki.
-En tarvitse äitiä enkä sinua. -Et tarkoita tuota.
-Tarkoitanpas. -Etkä tarkoita.
Neiti Thatcher näytti tekosenne. Kertoisitteko, mitä tapahtui?
Kerro.
Kuulehan. Olet vihainen, enkä syytä sinua siitä.
Jos etsit vihallesi kohdetta, ole vihainen minulle.
Olette surreet sitä, että äitinne jätti teidät.
Ei hän jättänyt teitä, vaan minut.
Te vain jouduitte välikäteen.
Olen ollut paljon poissa. Anteeksi.
Tästä lähtien olen teidän kanssanne.
Olisi pitänyt puhua tästä kauan sitten.
Luulisi, että istuisit tekemässä rautatietä hyödyttäviä sopimuksia.
Sano asiasi. Minulla on kiire.
-Et näytä kiireiseltä. -Ulkonäkö voi pettää.
-Taidat katua Wyattin lieassa olemista. -Eikö mies saa edes juoda rauhassa?
Voisi luulla, että podet syyllisyyttä.
Sopimukseni eivät kuulu sinulle.
Mikset puolustaudu Wyattia vastaan? Ei ole liian myöhäistä.
Ehkä on, ehkä ei.
-Onko jotakin tekeillä? -Älä sekaannu tähän.
Välillä en sitten tajua sitä miestä. Komentelee mitä saan tehdä ja mitä en.
Jos hän luulee voivansa kohdella minua kuten alaisiaan,
-hän yllättyy vielä totisesti. -Tämä ei auta. Puhuisit Leelle.
Avioliittonne tähden. Tyynyni myös.
Ei ole mitään puhuttavaa. Lee ylireagoi täysin.
Ajoit autolla ennen kuin olit valmis.
Olit törmätä rakennukseen ja kanoihin. Sitten vielä syytit Leetä.
-Oletko sinä Leen puolella? -Jokainen järkevä on.
Minäkö tässä olen järkeä vailla?
Tarkoitan, että toisinaan saatat olla -
vaativa, jääräpäinen ja täysin epäkiitollinen.
Lee tekee kaikkensa puolestasi, mutta et koskaan huomaa sitä.
Tuo ei ole totta. Teen paljon asioita itse.
Oletko miettinyt, ettet ehkä ole aina oikeassa?
Kenties saatat olla oikea tikku... kyljessä.
Olet uskomattoman onnekas, kun sait Leen kaltaisen miehen.
-Oliko pakko olla noin rehellinen? -Sitä varten ystävät ovat.
Sitten olemme varmaan todella hyviä ystäviä.
Saat uskoa sen. Nyt nukkumaan.
SALUUNA WHITE STALLION
Etsitkö jotakin?
Totuutta.
Olen ahkera ja teen työni kunnolla. Muuta sinun ei tarvitse tietää.
Sinulla ei ole henkilöpapereitakaan.
Kokemukseni mukaan mies, jolla ei ole mitään, salaa jotakin.
Sinun on aika lähteä.
Yksikään ihminen ei ole synnitön. Muista se.
En ikinä unohda sitä.
Ilmeisesti tulit hakemaan tavaroita.
Itse asiassa tulin pyytämään anteeksi.
-Oikeastiko? -Oikeasti.
Minun ei ole helppo myöntää erehtyneeni.
No, eihän se ole kenellekään helppoa.
Pikkulintu auttoi minua tajuamaan, että olen ollut tunteeton ja itsekäs.
Samoin monia muita asioita, joista ei tarvitse puhua nyt.
Totuus kuitenkin on, että hän oli oikeassa.
Pidän sinua itsestäänselvyytenä enkä aina kuuntele.
En aina anna sinulle ansaitsemaasi kunnioitusta.
Tulehan.
En sano näin tarpeeksi usein, mutta sanon sen nyt.
Olet parasta, mitä minulle on tapahtunut.
Kiitos. Minäkään en sano tuota tarpeeksi usein.
Ylitit rajan, Frank.
-Yritin suojella sinua. -Murtautumalla Carsonin huoneeseen.
-Hän salaa jotakin. -Et tiedä sitä.
-Hän on oikeassa. -Carson. Olen pahoillani...
Anna minun puhua loppuun. Minä tosiaan salasin jotakin.
Olin naimisissa, ja vaimoni oli minulle kaikki kaikessa.
Olin maailman onnellisin mies, kunnes vaimoni sairastui.
Hän oli pitkään sairaana.
Hänen kuoltuaan tuntui, etten voisi enää jatkaa.
Niinpä yritin unohtaa kaiken ja aloittaa uuden elämän.
En puhu tästä. En pysty.
En syytä pastori Hogania teostaan. Tajusin, että minun on kerrottava sinulle,
jotta tiedät, kuka oikein olen, ja miksi olen täällä.
-Nyt tiedät totuuden. -Kiitos siitä.
-Asiasta ei ole pakko puhua, ellet halua. -Kiitos.
Varmistan, että Cody on herännyt koulua varten. Suokaa anteeksi.
-Olemmeko sujut? -Toistaiseksi.
-Tulimme poikien kanssa ajoissa. -Huomaan.
-Korjasimme kaiken. -Teitte hienoa työtä. Kiitos.
Kiitos teille. Puhuin poikien kanssa heidän äidistään.
Nyt he ymmärtävät paremmin.
Sanoin myös veljelleni Raylle, etten enää lähde kaupungista.
-Olen nyt poikieni kanssa. -Kuunteliko hän?
Kuunteli. Menetin työni, mutta sain perheeni takaisin.
Jos kaupunkilaisiin on uskominen, löydätte pian uuden työpaikan.
Kovin kilttiä. Olemme valmiit kymmenen minuutin päästä.
-Odotan ulkona. -Neiti Thatcher.
Halusin... Minun pitäisi kai... Yritän sanoa, että...
Olen todella pahoillani kaikesta.
-Niin minäkin. -Tuo merkitsee minulle valtavasti.
-Tarkoitatteko, että saamme tulla kouluun? -Tarkoitan.
Ihmisiksi, joiden piti olla kuolleita, he näyttävät kovin eläviltä.
Ole hiljaa. Hoidan asian.
Esittelisin teidät, mutta tehän tunnette jo hänet.
-Enpä taida tuntea. -Oletin parempaa valhetta.
Henry. Väitätkö sinäkin samoin?
Ehkä voisitte kertoa, mistä on kyse.
Yksinkertaista. Olette molemmat pidätetty.
-Mistä muka? -Lahjonnasta,
oikeuden estämisestä ja murhayrityksestä näin alkajaisiksi.
Tilikirjat ja maksamanne hiljennysrahat todistavat herra Gowenin syyllisyyden.
-Nuo ovat pelkkiä syytöksiä. -Tuomari päättää sen.
Bill, annan valtion todisteet, jos puhut minusta hyvää.
-En lupaa mitään, Henry. -Senkin pelkuri.
Ehkä. Raha on yksi asia, mutta sinä menit liian pitkälle.
En aio menettää kaikkea sinun takiasi.
Minua ei kiinnosta, oletko vankilassa vai haudassa.
-Oletko kunnossa, Henry? -Vapahduksellakin on näemmä hintansa.
Et kai oikeasti vangitse minua?
-Niin sheriffit tekevät. -Kaiken kokemamme jälkeenkö?
Erityisesti kaiken kokemamme jälkeen.
Ehkä erehdyn, mutta luulin välillämme olevan jotakin.
Onkin.
Kalterit.
Abigail. Miten herra Gowen voi?
Kärttyisyytensä ohella hän selvisi mustelmilla.
Hän toipuu levolla. Bill. Olin tulossa luoksesi.
-Miksi? -Henryn takia.
Hän on syyllinen, mutta hän yritti estää Wyattia ampumasta sinua.
-Toivottavasti kerrot sen tuomarille. -En alkajaisiksi, mutta muistan sen.
Jos herra Gowen joutuu vankilaan, tuleeko sinusta taas pormestari?
Se lienee kohtaloni.
Pysy turvassa, AJ.
-Huomenta, Katie. -Huomenta.
-Minulle ei liene kirjeitä? -Itse asiassa on.
Jackilta.
JACK THORNTON LUOTEISOSIEN RATSUPOLIISI
Rakas Elizabeth, ehdin vasta nyt kirjoittamaan saavuttuani tänne.
En tuhlaa mustetta kertoakseni tästä paikasta, koska yritän unohtaa sen.
Sen sijaan ajattelen sinua ja yhteistä tulevaisuuttamme,
kun palaan naimaan sinut. Unelmoi siitä päivästä, kuten minäkin.
Rakastan sinua koko sydämestäni. Jack.
Tekstitys: Anna-Kaisa Viljanen