Tidigare i When Calls the Heart:
Ray Wyatt har öppnat en matsal. Du förlorar pengar.
-Avskeda mig. -Nej.
-Till det lyckliga paret. -Jag måste gå.
Wyatts ber inte om ursäkt.
-Gick inte din mor bort? -Hon lever.
Ta hand om dem båda.
Jag borde aldrig ha låtit dig övertala mig att åka tillbaka till Hope Valley.
Du borde bara inte ha gått med på att mörklägga ett brott.
Om du hade låtit mig vara hade jag vara trygg hemma.
Men nej, du var tvungen att vara hjälten.
Och nu vill Ray Wyatt se mig död.
Du är den ende som kan sätta Ray Wyatt bakom galler.
Tror du att han glömmer dig?
Vad gör vi nu då? Ber om ett mirakel?
Vi behöver inget mirakel.
-Vi behöver bara... -Kassaböckerna. Jag vet.
Du minns väl var du begravde dem?
Det är klart.
-Jag är ledsen att jag är sen. -Inga problem.
Mr Thompson är här för frukost.
Han är väldigt noga med sina ägg.
Han verkar vilja ha dem lika knapriga som han är.
Vi har åtminstone en kund, tack vare din marknadsföring.
Ja, det går väl bättre?
Du är en optimist.
Veckans mjölk är redan slut. Det måste betyda något.
Det betyder bara att Cody gillar mjölk till kakorna.
Leverera den här tallriken till den knaprige mannen
så springer jag över och köper mjölk åt Cody.
Visst.
Var så god, mr Thompson.
Håll till godo.
Du ser ut att behöva mer kaffe.
Jag skriver ett nytt brev till Jack, men har inget mer att säga.
-Vad sägs om: "Jag älskar dig." -Jag önskar att han skrev tillbaka.
Det kommer han.
Under tiden kan vi börja planera ert bröllop.
Det är väl bättre än att oroa sig, vilket är det enda jag gör nu.
Om Jack och mina elever.
Pojkarna Wyatt?
-Har du hört av deras far? -Han skulle vara tillbaka i morse.
Han måste tala med dem om deras mor.
Chad klarar sig nog, men Earl lider fortfarande.
Det är svårt när någon ger sig av.
Talat som någon som saknar den hon älskar.
Varje minut av varje dag.
Carson.
Vad gör du här?
Jag kom för att varna dig. Det är inte över.
Fallet var stängt.
Marlise släpper det inte. Hon anlitade en utredare.
Vet hon var jag är?
Jag vet inte, men om du frågar mig slutar hon inte förrän ditt liv är över.
Jag är väl inte överraskad.
Vi har varit vänner länge. Du borde få veta det.
Tack.
Du borde nog ge dig av, innan alla vet.
Pastorn.
Mr Shepherd.
Det här är min vän, Dean. Vi jobbade på järnvägen ihop.
Trevligt att träffas.
Jag skulle precis ut till Albert Falls för att lägga spår.
Trodde inte att järnvägen gick till Albert Falls.
Jag antar att pastorer inte kan känna till allt.
Jag är glad att du är här, mr Wyatt.
Jag skulle ändå återkomma, men ditt telegram var en överraskning.
Jag kan behöva hjälp med Chad och Earl.
Vad är det för problem?
De har svårt att passa in.
Jag börjar nog att kunna nå Chad.
-Men, Earl är ärligt talat svår. -Pojkar är pojkar.
Mr Wyatt, det är mer än så.
Han startar bråk och retar de andra barnen och ingen av dem ber om ursäkt.
Det har aldrig varit problem vid andra skolor.
De lärarna kanske bara var för rädda för att säga något.
Miss Thatcher.
Min bror kom nyss till staden och du klagar redan.
Hon skickade ett telegram.
Gjorde hon?
Hon har det svårt med pojkarna.
-Du behöver inte lyssna på henne. -Jo, då.
Men om det är problem...
Problemet är att du står här och talar istället för att arbeta.
Återvänd till ditt skrivbord och gör ditt arbete.
Miss Thatcher...
...kan det vara så att du inte passar som lärare i en järnvägsstad?
Hope Valley är ingen järnvägsstad.
Oavsett vad du tror bestämmer du inte här.
-Du ska vara försiktig. -Jag viker mig inte för mobbare.
Stora eller små.
-En riktig skönhet, mr Coulter. -Tack, Jesse.
Har kört så mycket med alla nya kontrakt.
Hon blir säkert användbar.
Jag ska bjuda med Clara till bondmarknaden nästa vecka.
-Får jag kanske låna den? -Inte en chans.
Lee.
Du köpte bilen.
Du är tyvärr inte den enda kvinnan i mitt liv längre.
Jag är så glad att du köpte en bil.
Och det kunde inte vara lägligare.
Vänta tills du får höra.
Dottie älskade mina sista skisser, så det är officiellt.
Vad är officiellt?
Hon anställde mig i butiken.
Vad har det med bilen att göra?
Dottie vill att jag ska sätta igång
så du måste köra mig till Buxton och köpa tyger.
Taft är högsta mode nu.
Men har inte mr Yost tyger i handelsboden?
Käre mr Yost.
Han kan inte skilja på taft och kola.
Men det är grejen.
Jag önskar att jag kunde hjälpa dig, men jag hinner bara inte.
Men jag hinner.
Du kan lära mig att köra.
Jag har redan sagt att jag är upptagen nu på förmiddagen så...
Då börjar vi på din lunchrast.
Jag kan inte tro att jag säger detta, men jag önskar att det var mer disk.
Jag passerade matsalen på vägen hit.
Kön var lång.
Den långa kön påverkar min balansräkning.
Om du vill skära ner på utgifter kan du avskeda Carson.
Jag tänker inte avskeda någon bara för att jag har det kämpigt.
Och han har redan erbjudit sig att sluta, men jag lät honom inte.
Han är en mycket anständig man.
Jag ville inte säga något.
Jag såg Carson prata med nån jag aldrig har sett förr.
Han sa att han var en vän från järnvägen.
Han får lov att ha ett privatliv.
Det lät som trubbel.
Du kanske överreagerar.
Jag känner killar som Carson.
Jag var som han.
Även om Carson har ett förflutet, kan folk förändras.
Inte så mycket.
Inte?
Se på dig.
Du sa att du mindes var du begravde kassaböckerna.
Det gör jag. Mer eller mindre.
-Alla träden ser likadana ut. -Det måste finnas ett riktmärke.
Jag minns.
Jag minns att jag kunde se Mount Nash.
Det är en början.
Nej. Vänta. Det var kanske Mount Napier eller Napoli.
Napoli ligger i Italien.
-De är förstås inte i Italien. -Är du säker?
-Inte den tonen med mig. -Jag tar vilken ton jag vill.
Är det något problem?
Nej, sir. Inte alls.
Det hade jag inte försökt mig på.
Den lilla damen låter upprörd. Är du okej, ma'am?
Det är jag faktiskt inte.
Jag har aldrig varit så upprörd förr.
-Sluta prata. -Den här mannen kidnappade mig.
-Han släpper mig inte. -Hon ljuger. Jag är sheriff.
-Det är han som ljuger! -Låt mig visa min bricka.
Jag säger till när du får röra på dig.
Precis, tuffingen. Han bestämmer.
Så du får lyssna, om du vet vad som är bäst för dig.
Jaså, jaså. Det verkar vara min lyckodag.
En bank erbjuder en privat belöning för dig.
Det är inte jag.
Säg att det inte är jag.
-Kan inte vara hon. -Ser du?
-Munnen är inte stor nog. -Du...
Bind fast honom.
Gör något.
Böterna är dryga för att lägga sig i polisärenden.
Jag tar mina chanser.
-Det fungerade inte alls. -Tack för att du poängterar det.
Om det inte vore för dig hade vi inte varit här.
Du begick mened, minns du det?
-Sluta prata, bind honom. -Ge oss en stund, tack.
Jag borde ha slagit dig med den där stekpannan.
Vet du vad?
Jag ger dig en chans till och satsar fem dollar på att du missar.
Det ska bli kul att få ta dina pengar.
Var så god. Försök.
Kom igen, jag binder honom...
Du är lite starkare än jag trodde. Men du är skyldig mig fem dollar.
-Det var jag som slog honom. -Men du siktade mot mig.
Du har ett svar på allt, va?
Kom så sticker vi.
Jag vet att vi inte fick någon vidare start.
Tycker du inte?
Jag är ledsen för allt jag sa.
Du gör bara ditt jobb.
-Tänker du sluta försöka rymma? -Ja.
Jag lovar.
-Vet inte om det är värt något. -Det brukade det inte, men...
...det gör det nu.
Tala.
-Duktig hund. -Han är jättesmart.
Det vet jag inte.
Han åt upp mina basebollkort igår kväll.
Har du basebollkort?
Jag älskar baseboll.
Ska du inte visa dina kort för Chad?
Visst.
Vill du stanna på middag?
Vi ska äta spagetti.
Jag kan inte.
Varför inte?
Jag ska gå till dammen med min bror.
Miss Abigail har säkert inget emot att Earl också följer med.
Jag hatar spagetti. Kom nu.
Du behöver inte göra allt som din bror säger.
Earl är inte bara min bror.
Han är min bästa vän.
Precis. Så låt oss vara i fred.
Men det innebär inte att du inte får ha andra vänner.
Jag sa, kom nu.
Vad är det för fel på andra vänner?
Tänker du lyssna på henne eller mig?
Jag talade med din far
och det är okej att stå upp för vad du vill.
Jag sa åt dig att hålla dig utanför.
-Jag vet att du inte kom hit för att äta. -Det har du rätt i.
Även om jag gärna småpratar, mr Wyatt, så har jag inte tid.
Du kunde ha lurat mig.
Jag har inte kunder eftersom du öppnade en matsal
och sänkte priserna så att jag skulle gå i konkurs.
-Låt mig då komma med ett förslag. -Inte intresserad.
En god affärskvinna lyssnar åtminstone på erbjudandet.
Inte om hon vet att det erbjuds av någon som hon inte litar på.
Hör på.
Vi har haft våra meningsskiljaktigheter.
Men det finns tid till att reparera det.
Vad har du i åtanke?
Du sänkte ju min skatt med 20 procent?
Ja och du tackade mig för mitt generösa erbjudande
genom att göra Henry Gowen till borgmästare igen.
Jag kanske kan gottgöra dig.
Vad sägs om att jag stänger matsalen?
Skulle du göra det?
Du betalar mig 20 procent av din andel...så säger vi så.
Jag har en bättre idé.
Vad sägs om att du genast lämnar mitt café?
Världen är full av hajar, mrs Stanton.
Antingen biter du...
...eller så blir du biten.
Jag får ta mina chanser.
Du har bra sikte.
Det sitter i handleden.
Det är vad Abigail säger. Hon är mästare på dart.
Hon har många talanger.
Och en svaghet.
Hon har för stor tillit.
Du menar att hon litar på mig.
Jag tror inte att din vän arbetar för järnvägen.
Jag bryr mig inte om vad du tror.
Abigail är för vänlig för att ställa frågor, men inte jag.
Och jag ska inte sluta förrän jag får svar.
Är det ett hot?
Ta det på vilket sätt du vill.
Jag uppskattar omtanken.
Hur vågade han be om en andel av mina inkomster?
-Ray Wyatt tror att han äger stan. -Henry Gowen låter honom.
Ibland önskar jag att järnvägen aldrig kom.
-Du är inte den ende. -Mer te?
Gärna.
Vad är det?
En trupp av ridande poliser anfölls i de norra territorierna.
Två av dem dödades.
Jag vet att det är svårt,
men du kommer att få se många sådana här artiklar i tidningen.
Jag vet inte om jag kan vänja mig vid det.
Det ska du inte göra.
Jack kan inte komma hem snart nog.
Jag vet.
Har ni hört nåt från Medford Falls?
Nej. Dale har ett stadigt avtryckarfinger.
Du behöver nog inte oroa dig.
-Såvida du inte är orolig för något. -Det kan vara vettigt
att diskutera saker innan vi bestämmer hur vi ska agera.
Eftersom du ställde till med detta har du inte någon rätt att klaga
på hur jag väljer att lösa det.
Det var inget klagomål, bara en observation.
Jag höll dig ur fängelse.
Och du fick bli borgmästare igen.
Glöm inte det.
Tror du att Chad kommer att vilja se mina basebollkort igen?
Det är nog värt att fråga.
Stället är en svinstia.
Du gjorde detta.
Jag? Aldrig.
Chad? Kan du berätta vad som hände här?
Jag vet inte.
Nu räcker det.
Ni ska berätta vem som gjorde detta...
...annars är ni avstängda.
-Earl. -Var tyst.
Ni har en chans till att be om ursäkt och städa upp denna röra.
Jag har sagt det förr, familjen Wyatt ber inte om ursäkt.
Då vill jag att ni båda ska gå nu.
Det är okej med mig.
Är det ingen skola idag?
Jo, det är klart.
Vi får bara ha våra lektioner utomhus, i friska luften.
Se så.
Innan du kan köra måste du lära dig grunderna.
Jag kan redan grunderna.
Man trycker på pedalen, svänger på ratten och kör iväg.
Det finns faktiskt tre pedaler.
Det är lätt.
Nej, det är lite mer komplicerat än så.
Men jag måste till Buxton innan tygaffären stänger.
Men den kommer att vara öppen i morgon
och i övermorgon och dagen efter det.
Lee, jag tror inte att du förstår hur viktigt detta är för mig.
Jag har arbetat så hårt för att imponera på Dottie.
Jag har gjort dussintals skisser
och sedan omarbetat dem och omarbetat dem igen
bara så att hon skulle ta mig på allvar.
Jag vill inte att hon ska tro att jag inte kan hålla mina löften.
Du kanske lovade lite för mycket, lite för snart.
Jag tror ärligt talat att du gör det här svårare än det behöver vara.
Du bad mig lära dig att köra bil.
Antingen får du lyssna på vad jag säger
-eller så går jag tillbaka... -Nej.
Jag ska lyssna på vartenda ord.
Kan jag få det i skrift?
Ny bil?
Ja, visst. Köpte den igår.
Hur många hästar under huven?
Mr Shepherd. Hur ska en häst få plats under huven?
Han verkar veta mindre om de här än jag gör.
Jag lär min fru att köra, så...
Vi måste återgå till lektionen, om du ursäktar oss.
Självklart. Låt inte mig hindra er.
Vad var det vi sa?
Skulle mina pojkar ha gjort detta?
Jag kan inte bevisa något.
Men du borde ha sett minen på Chads ansikte.
Han är en bra pojke, mr Wyatt, men han tar efter sin storebror.
Jag vet hur det känns.
Jag hade en känsla av det.
Jag är hemskt ledsen, jag ska betala för skadorna.
Nej, det handlar inte om pengar.
Jag har kommit långt med Chad.
Men Earl är...arg.
Han kommer att fortsätta vara det om han inte får hjälp.
-Hur? -Du måste
tala med honom om vad som hände med hans mor.
Det är inte mycket att berätta. Hon gav sig av.
Earl lider.
Jag ser det i skolan.
Chad börjar släppa det och träffa nya vänner.
Men Earl är livrädd för att bli övergiven igen
så han mobbar sin bror och alla andra.
Jag visste inte att det hade gått så långt.
Det har det.
Och du är helt ärligt den enda som kan stoppa det.
Fullträff.
Hit med det.
Jag trodde att du gav mig ditt ord?
Jag specificerade inte vilket ord det var.
Jag kan tyvärr inte låta dig ta mig tillbaka till Hope Valley.
Vad är din plan då? Tänker du ta bevisen,
rida iväg och hoppas på att Wyatt inte hittar dig?
Det låter bra.
Det är synd att det inte kommer att funka.
-Det kommer det att göra. -Nej, då.
-För du har inte vad som krävs. -Jo, det har jag.
-Jag skjuter om jag måste. -Var så god.
Det kommer jag.
Jag svär att jag skjuter. Jag ska.
Var så god. Tryck av.
Du har rätt.
-Jag kunde inte skjuta. -Jag vet.
Men jag tog inga chanser.
Det var inga kulor i och du sa inget?
-Det är roligare så. -Du är den mest irriterande man
som jag har träffat. Jag borde ha skjutit dig.
Tysta inte mig.
-Vi borde ge oss av. -Jag har en bättre idé.
Nu så. Kom igen.
Jag ville inte döda honom.
Han släppte mig inte.
Du gjorde mig en tjänst, ms Foster.
Känner jag dig?
Låt oss säga att vi har en gemensam vän. Ray Wyatt.
Men det är dags att avsluta vänskapen.
-Vad gör du? -Mitt arbete.
Det är inte personligt.
Jag har väntat på detta väldigt länge.
Vi släpper av honom vid första sheriffstation vi passerar.
Du. Vi samarbetar väl.
Kom nu.
ÖPPET
Jag ville inte stänga av dem men vad hade jag för val?
Jag måste skydda de andra barnen.
Precis.
Chad och Earl hade ett val.
De kunde ha erkänt och bett om ursäkt.
-Men de gjorde inte det. -Nu är det upp till deras far.
Några nyheter i tidningen idag?
Inget om de norra territorierna.
Men mrs Wheelers kviga fick första pris vid bondmarknaden.
Det är nyheter jag gillar.
Jag kunde behöva en kopp te.
-Rosemary, är du okej? -Vad hände?
Varför är handelsboden mitt ute i gatan?
Det är den inte.
Det verkar som det.
Låt mig bara säga att köra en bil...
...är mycket mer komplicerat än att rida en häst.
Vänta lite.
Menar du att du nästan körde in i affären med Lees nya bil?
När lärde du dig att köra?
Lee undervisar mig.
Och han kommer inte att bli glad
när han får höra att jag nästan körde in i handelsboden.
Och en vagn.
Och Katie Braymans hönor.
Stadsnämnden måste överväga att göra gatorna bredare.
Raring?
Får jag tala med dig en stund?
-Jag ska hämta ditt te. -Jag hjälper dig.
Innan du säger något vill jag att du ska veta att det inte var mitt fel.
Verkligen?
Så, bilen tvingade in dig bakom ratten?
-Var det så? -Lee Coulter,
jag måste inte göra allt som du säger åt mig att göra.
Du är inte min chef.
Det borde jag kanske.
Här har vi det.
Ta tillbaka det genast.
-Här och nu. -Nej.
Okej. Då räcker det.
Jag ska bo hos Elizabeth tills du kommer på bättre tankar.
-Ska du? -Det ska jag.
Visst. Gör du det.
Bra. Det ska jag.
Du fick mig avstängd för inget.
Du borde tacka mig.
-Jag gillar skolan, Earl. -Vi har varandra. Det räcker.
Det gör det inte för mig.
Då kan väl du gå?
Gå bara.
Precis som mamma.
Jag behöver inte henne och jag behöver inte dig.
Det menar du inte.
Jo, det gör jag.
Nej, det gör du inte.
Jag träffade miss Thatcher vid skolan.
Hon visade mig vad ni gjorde. Vill ni berätta vad som hände?
Berätta.
Hör på.
Jag vet att du är arg och jag klandrar dig inte.
Men om du letar efter någon att vara arg på, var då arg på mig.
Hela den här tiden har ni pojkar varit arga för att er mor lämnade er,
men sanningen är att hon inte lämnade er.
Hon lämnade mig.
Ni två kom bara emellan.
Förlåt för att jag har varit borta så mycket.
Från och med nu ska jag stanna här, med er båda.
Vi borde ha pratat om detta för länge sen.
Jag trodde att du skulle vara vid ditt skrivbord
och göra affärer å järnvägens vägnar nu.
Ge dig av, Abigail. Jag är upptagen.
-Det ser inte så ut. -Allt är inte som man tror.
Du ser ut att vara ångerfull
-för att vara ägd av Ray Wyatt. -Får en man inte dricka ifred?
Henry, om jag inte visste bättre hade jag trott att du skäms.
Mina affärer med Wyatt angår inte dig.
Varför står du inte upp mot honom?
Det är inte för sent.
Kanske, kanske inte.
Är det något som pågår?
Håll dig borta från det här.
Ibland förstår jag bara inte den mannen,
att han säger vad jag får och inte får göra.
Om han tror att han kan behandla mig som en anställd...
-...får han tänka om. -Att sova här
kommer inte att lösa något. Du måste tala med Lee.
För ert äktenskaps skull.
Och min kudde.
Det finns inget att tala om. Lee överreagerar helt.
Överreagerar?
Du körde hans helt nya bil innan du var redo,
krockade nästan med en byggnad,
körde nästan på några höns och klandrade honom.
Tar du Lees sida?
Det är den enda sida som en resonlig person kan ta.
Menar du att jag är oresonlig nu?
Vad jag menar är att du ibland kan vara...
...krävande, envis och fullständigt otacksam.
Ursäkta?
Lee gör allt för dig. Du verkar inte ens ta notis.
Det stämmer inte. Jag gör mycket på egen hand.
Har du någonsin funderat på att du kanske inte alltid har rätt?
Att du kanske kan vara en riktig...
...plåga?
Rosemary, du har en ofantlig tur som har en man som Lee i ditt liv.
Tja.
Var du tvungen att vara så ärlig?
Vad är vänner annars till för?
Då måste vi vara mycket goda vänner.
Det må du tro.
Gå nu och lägg dig.
Letar du efter något?
Bara sanningen.
Jag arbetar hårt och sköter arbetet.
Det är allt du behöver veta.
Du har inga papper, inget ID, ingenting.
Enligt min erfarenhet
är en man som inte har något en man som försöker dölja något.
Det är dags för dig att ge dig av.
Ingen man är utan synd.
Kom bara ihåg det.
Det glömmer jag aldrig.
Du är väl här för att hämta dina saker?
Nej...
Jag kom för att be om ursäkt.
Allvarligt?
Allvarligt.
Det är aldrig lätt för mig att erkänna att jag har fel.
Men...
...det är inte lätt för någon.
En liten fågel fick mig att inse att jag har varit okänslig...
...och självisk.
Och massa andra saker som vi inte behöver gå in på.
Men sanningen är...
...att hon har rätt.
Jag tar dig för givet.
Och jag lyssnar inte alltid.
Och jag ger dig inte den respekt som du förtjänar.
Kom hit.
Jag säger det inte ofta nog, men...
...jag säger det nu.
Du är det bästa som någonsin har hänt mig.
Jag säger inte det ofta nog heller.
Frank, du gick över gränsen.
-Jag försökte skydda dig. -Genom att bryta dig in hos Carson?
-Han döljer något. -Det vet du inte.
Abigail.
-Han har rätt. -Carson, jag är hemskt ledsen.
Det är okej, låt mig tala klart.
Jag dolde något.
Jag var gift och min fru betydde allt för mig.
Jag var lyckligast i världen.
Sen blev hon sjuk.
Och hon var sjuk länge.
När hon dog trodde jag inte att jag skulle klara mig.
Så jag gav mig av.
Försökte glömma allt som hade hänt för att starta ett nytt liv.
Jag gillar inte...att prata om det.
Jag kan inte.
Jag klandrar inte pastor Hogan för det han gjorde.
Jag inser att jag behövde...
...tala om detta...
...så du vet vem jag är, så att du inte behöver oroa dig.
Nu känner du till sanningen.
Tack för det.
Och jag lovar, om du inte vill tala om det behöver vi inte göra det.
Jag uppskattar det.
Jag måste se till att Cody är vaken, så om ni kan ursäkta mig.
Så...
...är vi okej?
För stunden.
Grabbarna och jag ville sätta igång tidigt.
Det ser jag.
Vi lagade allt.
Och ni gjorde bra ifrån er. Tack.
Tack ska du ha.
Jag tog ditt råd och pratade med pojkarna om deras mor
och jag tror att de förstår lite bättre nu.
Jag har även talat med min bror, Ray,
och talade om att jag inte ska åka iväg längre.
-Jag måste umgås med mina söner. -Lyssnade han på dig?
Ja, det gjorde han.
Jag förlorade jobbet, men...
..jag fick tillbaka min familj.
Om jag känner folket häromkring rätt, får du ett nytt jobb snart nog.
Det var vänligt av dig.
Ge oss tio minuter så ska vi göra klart och så kan du börja.
Jag väntar där ute.
Miss Thatcher?
Jag ville...
Jag antar att jag borde...
Vad jag försöker säga är...
Jag är hemskt ledsen för allt jag gjorde.
Jag är ledsen med.
Det betyder mycket för mig.
Betyder det att vi får komma tillbaka?
Det är precis vad det betyder.
Har ni sett på maken?
För att vara två personer som skulle vara döda ser de mycket levande ut.
Håll tyst. Jag tar hand om detta.
Jag hade presenterat er, men ni känner redan denna kvinna.
-Jag har tyvärr inte haft nöjet. -Jag hoppades på en bättre lögn.
Henry? Tänker du också påstå att du inte känner henne?
Någon borde kanske bara tala om vad detta handlar om.
Jag håller det kort.
Ni är båda anhållna.
Anhållna?
-För vad då? -Mutbrott.
Försvårande av utredning.
Mordförsök. Det finns nog mer, men det räcker till en början.
Vi har kassaböcker som bevisar att mr Gowen är skyldig
och mutpengarna som du gav mig för att hålla tyst.
Ni har bara anklagelser.
Vi ska låta en domare avgöra det.
Bill...
Jag ska vittna om du kan lägga in ett gott ord för mig.
-Jag kan inte ge några löften. -Din ynkrygg.
Kanske.
Pengar är en sak...
...men du gick för långt.
Jag tänker inte förlora allt på grund av dig.
Jag gräver lika gärna en grav åt dig som slänger dig i fängelse.
Henry, är du okej?
Jag antar att upprättelse har sitt pris.
RIDANDE POLISEN REGIONKONTOR
Du tänker väl inte låsa in mig på riktigt?
-Det är vad sheriffer gör. -Vad menar du?
Efter allt som vi var med om?
Framförallt efter allt som vi var med om.
Jag kanske har fel, men...
...jag trodde att det fanns något mellan oss.
Det finns det.
De kallas "galler."
Abigail.
Hur mår mr Gowen?
Utöver sitt hemska humör menar Faith att det bara är några blåmärken.
Han klarar sig med lite vila.
Åh, Bill.
Jag skulle precis besöka dig.
Om vad då?
Henry.
Jag vet att han är skyldig.
Men han hindrade Wyatt från att skjuta dig.
Jag hoppas att du hälsar domaren det.
Det blir inte det första jag säger... men jag ska inte glömma det.
När mr Gowen hamnar i fängelse, blir du då borgmästare igen?
Jag antar att det är mitt öde.
Var säker, AJ.
-God morgon, Katie. -God morgon, miss Thatcher.
Det råkar väl inte finnas post åt mig?
Det finns det faktiskt.
POSTE RESTANTE
Det är från Jack.
C/O NORDVÄSTRA RIDANDE POLISEN NORRA TERRITORIET
"Kära Elizabeth,
det här är min första chans att skriva till dig sedan jag kom hit.
Jag ska inte ödsla bläck på att beskriva hur det är här,
för jag spenderar min tid med att försöka glömma det.
Jag tänker istället på dig och hur underbart vårt liv ska bli ihop
när jag återvänder och gör dig till min fru.
Dröm om den dagen, så som jag gör.
Jag älskar dig innerligt.
Jack."
Undertexter: Tomas Lundholm