Aiemmin tapahtunutta:
Teidät on pidätetty.
-Voin todistaa. -Senkin pelkuri.
Salailin minä. Olin naimisissa, mutta vaimoni sairastui.
Kun hän kuoli, lähdin aloittamaan alusta.
Tulin varoittamaan. Tämä ei jää tähän.
Jos minulta kysyt, hän lopettaa vasta sinut tuhottuaan.
Neiti Thatcher!
-Mistä päivän oppitunti kertoo? -Tänään luemme muinaisesta Roomasta.
-Inhoan historiaa. -Aloitamme myös luontoprojektin.
-Pidän niistä! -Pidät kaikesta kuraisesta.
Kura on luontoa.
-On se osa luontoa. -Osa poikani luontoa.
Tule, Philip! Mennään!
-Heippa, isä. -Philip pärjää hienosti luonnontieteissä.
En ollut varma, pysyisikö hän mukana lukuvauhdissa...
Ettekä kuullut sanaakaan.
-Anteeksi. Mitä sanoitte? -Faith on kovin kaunis, vai mitä?
Enpä ole huomannut.
Oliko se noin ilmeistä?
-Miksette puhu hänelle? -Ei ole sanottavaa.
-Voisitte pyytää häntä syömään. -En voisi.
Se olisi rankkaa Philipille.
Faith on ihastuttava.
En halua hoppuilla.
-Poika on kokenut paljon. -Kuten tekin.
Teidän on ennen pitkää jatkettava elämäänne.
Ehkä niin.
Minne menemme?
-Minulla on sinulle syntymäpäiväyllätys. -Syntymäpäiväni on vasta ensi viikolla.
Becky!
-On ollut kamala ikävä. -Suokaa anteeksi.
Ei hätää.
-Etkö ole koulussa? -Meillä on parin viikon lukutauko.
Ajattelin kutsua hänet kotiin.
-Oletko paikalla syntymäpäivänäni? -En jättäisi sitä väliin.
Mitä mieltä olet, Florence?
DOTTIEN PUKIMO
Näyttää upealta! Onnea.
Anteeksi. Tunteekohan kumpikaan teistä miestä nimeltä Carson Shepherd?
-Hän on töissä Abigailin kahvilassa. -Vai niin.
-Onko lähistöllä hotellia? -Saluunan yläkerrassa.
-Voinko saattaa teidät? Minä... -Kiitos, muttei tarvitse.
Voimme käyttää Pyryn kävelyllä koulun jälkeen.
Minun täytyy opiskella kokeeseeni.
Cody, myöhästyt pian!
Tullaan!
Voin näyttää, mitä se on oppinut.
-Muista harjata hampaasi! -Muistan kyllä!
Odotapa, kun näet uuden baseball-kentän.
-Tuo kirjasi alakertaan! -Selvä!
-Täytyy valmistautua kouluun. -Hei hei.
-Tänä aamuna onkin vilkasta. -Sama meno jatkuu,
kun National Pacific sulki kanttiininsa.
En valita. Hienoa, että Russ Wyatt otti ohjat käsiinsä veljensä jälkeen.
Toivottavasti työn vaativuus ei yllätä häntä.
Pitääkin muuten muistaa palkata joku korjaamaan rännit.
Voin lähteä hakemaan tarvikkeita Union Citystä aamiaisen jälkeen.
-En voisi pyytää sinulta sellaista. -Et pyytänytkään.
-Nähdään! -Eikö jotain unohtunut?
Ei.
Oletko ihan varma?
Sinun on otettava se käteesi. Menehän sitten.
-Hei hei, Abigail-neiti! -Hei, kultaseni.
-Hän on kiltti poika. -Valtavan tärkeä minulle. Ja Beckylle.
Huomaan sen.
Tiedän, että sitä on joskus vaikea uskoa, mutta uusia tilaisuuksia tulee.
Pitää mennä tiskaamaan.
Abigail, siinähän sinä olet. Kaipaat epätoivoisesti apuani.
Luulin, ettet ollut kiinnostunut kahvilatyöstä.
En puhunut nyt kahvilasta, vaan vielä suuremmasta tehtävästä,
eli tyylisi päivittämisestä.
Tyylinikö?
Nyt kun olet pormestari, tarvitset uudet vaatteet.
Onneksesi olen nyt töissä -
Dottien uudessa pukimossa, joten taitoni ovat käytettävissäsi.
Ystävällinen tarjous, Rosemary, mutta totta puhuen -
pidän tyylistäni tällaisenaan.
Jos muutat mielesi, tiedät, mistä minut löytää.
Herttinen! Molly Sullivanilla on jälleen tuo karmea liivi.
Suo anteeksi, käyn pelastamassa hänet itseltään.
Kiitos, kultaseni.
Huomenta, Opal.
-Huomenta. -Onko kaikki hyvin?
-Tämä on viimeinen koulupäiväni. -Onko näin?
Opal, menehän istumaan, kun juttelen opettajan kanssa.
Tyttö ei vielä tiedä, mutta hänen isoäitinsä sairastui.
Lähdemme iltapäivällä Cape Fullertoniin.
-Ikävä kuulla. Onko tilanne vakava? -Emme tiedä vielä.
Bruce ja minä emme tahdo viedä häntä koulusta,
mutta meillä ei ole lapsenvahtia.
Ymmärrän.
Haen hänet ruokatunnilla.
Rouva Weise. Opal voisi yöpyä minun luonani.
-En voisi vaivata teitä. -Ette vaivaisikaan!
Minulla on ylimääräinen huone ja paljon aikaa ilman konstaapelia.
Miten ystävällistä.
-Palaamme mahdollisimman pian. -Ei hätää.
-Meillä on hauskaa kahdestaan. -Siis kolmistaan.
-Brownie. -Aivan. Muista pakata senkin laukku.
Brownie.
-Sattuisiko se olemaan minulle? -Se on Henrylle.
Jos sinulla on nälkä, voimme vaihtaa paikkoja.
Kiltteytesi on pahin ongelmasi.
-Milloin oikeudenkäynti on? -Saisi tulla jo.
-Luulin meidän jo ystävystyvän, Bill. -Taidat siis vedota mielenvikaisuuteen.
Mukavaa, että päätit todistaa rautateitä vastaan.
-Se oli oikea päätös. -Tein sen pelastaakseni oman nahkani.
Vai niin. Entä silloin, kun estit Ray Wyattia ampumasta Billiä?
Voit mennä.
Kiitos lounaasta.
Hei sitten, Bill.
-Voimmeko syödä muffineja kahvilassa? -Söit juuri jäätelön.
-Onko vatsassasi tilaa? -Äidin mukaan olen kasvavassa iässä.
Tänään kasvatkin paljon.
Opal, mene sinä kahvilaan edeltä.
Hyvä on.
-Joku ei näytä kovin iloiselta. -Isän piti viedä minut kävelylle.
Mutta hänellä on kiire.
-Hän vain juttelee hoitajan kanssa. -Isä taitaa pitää hänestä.
Ei se silti tarkoita, että hän pitäisi sinusta vähemmän.
Tuleekohan hänestä uusi äitini?
Luulenpa, että he ovat nyt vain ystäviä.
-Ystäväthän ovat hyvä asia? -Niin kai.
Oletko valmis?
Jep.
Kas tässä, Brownie.
Hyvänen aika, Opal! Nätti mekkosi.
Saisinko lisää hilloa?
Olet saanut jo yllin kyllin...
...hilloa.
Hyvänen aika. Palaan pian.
Brownie tarvitsee lisää teetä.
Onko kaikki hyvin?
Lapsen opettaminen on ihan eri juttu kuin lapsen kaitseminen.
No... Sellaista äitiys on.
Olemme puhuneet Jackin kanssa lapsista. Nyt ainakin riittää puhuttavaa.
Kunpa hän kirjoittaisi.
-Eikö vieläkään ole kuulunut mitään? -Ei aikoihin.
-Kyllä se sieltä pian tulee. -Toivotaan.
Jatkuva huolehtiminen voi tehdä hulluksi.
Browniella on jano!
Tullaan!
-Mukavaa, kun on muuta ajateltavaa. -Katsotaan nyt.
-Oletko valmis menemään nukkumaan? -En saa unta.
Mikset?
Isoäitini taitaa olla kipeä.
Miksi niin sanot?
Kuulin, kun äiti ja isä puhuivat.
Isoäidilläsi on varmasti paljon parempi olo nyt, kun hän sai vieraita.
Hän varmaan tahtoisi sinun nukkuvan sikeästi.
Olen liian surullinen.
Kun olen surullinen, lasken kaikki ilonaiheeni.
Miksi?
Siitä tulee parempi mieli. Mietitäänpä kaikkia ilonaiheitamme.
-Ai niin kuin äitiä, isää ja joulua? -Aivan.
Ja Browniea ja joulua, vai? Ja kuppikakkuja ja joulua?
Kauniita unia, Opal.
Neiti Thatcher. Sinäkin olet aihe iloon.
Uskomatonta. Olet pormestari ja pyörität yhä kahvilaa.
Joskus en ole uskoa sitä itsekään.
Se taitaa siis olla totta. Tytöt voivat tehdä mitä vain.
Todellakin voivat.
Hyvä poika!
-Cody ei taida vielä nukkua. -Käyn katsomassa.
Abigail.
-Bill, olin juuri sulkemassa paikkoja. -Tässä on Marlise Bennett.
Sinun on syytä kuunnella hänen asiansa.
-Onko Carson lääkäri? -Hän oli, kunnes...
Ei hätää. Kerro hänelle sama kuin minulle.
Tämä otettiin siskostani, kun hän valmistui hoitajaksi.
Heidät vihittiin pian.
Hän on kaunis.
Carson välitti enemmän työstään kuin siskostani.
Hän oli joka päivä töissä. Silloinkin, kun ei tarvinnut.
-Sitä voisi kutsua omistautumiseksi. -Se oli itsekästä.
Carson sanoi vaimonsa sairastuneen.
Kasvain. Toisen lääkärin mukaan leikkaus oli liian riskialtista.
Mutta mahtava tohtori Shepherd ei kuunnellut häntä.
Siskoni... Hän kuoli leikkauspöydälle.
Otan osaa.
Olen etsinyt häntä kaksi vuotta.
Olen palkannut lakimiehen ja haastan hänet oikeuteen.
Carson on kokki.
-Hänellä tuskin on rahaa. -En halua rahaa.
Haluan hänet telkien taa.
Tiedän, että hän osaa olla hurmaava. Mutta älkää antako sen hämätä.
Carson Shepherd on tappaja. Näin se vain on.
-Mitä mieltä olet? -Jos nainen puhuu totta,
Cape Fullertonissa tiedetään asiasta.
-Voisitko tiedustella? -Lähetän sähkeen aamulla.
-Mitä sanon Carsonille? -Älä sano mitään.
Vasta kun tiedän kaiken.
Ovathan ne hintavia, mutta vaatteet ovat sijoitus tulevaisuuteenne.
Mikään ei ole tärkeämpää kuin hyvän ensivaikutelman antaminen.
Pätee miehiinkin.
Herra Cantrell! Juuri teitä etsinkin.
-Kuinka voin auttaa? -Ei, minä voin auttaa teitä.
Olen huomannut, että olette iskenyt silmänne hoitaja Carteriin.
-Olemme vain ystäviä. -Vai niin.
No...
mikäli siitä kehkeytyy jotakin jännittävämpää,
haluatte varmasti näyttää hyvältä.
Ja kuinkas sattuikin, olen töissä Dottie Ramseylla.
Suunnittelemme upeita asuja myös miehille.
Minulla ei ole varaa ostaa vaatteita, ellen saa palkankorotusta.
Kukahan lienee pomonne?
Miehenne.
Minun miehenikö? Käsken hänen harkita asiaa.
Kiitos.
Onko tilauksia?
-Työn alla. -Hyvä.
Olen huolissani vuokrarahojen saamisesta.
Minun suunnittelutaidoillani ja sinun liiketoimintaosaamisellasi -
meillä ei ole huolen häivää. Ei laisinkaan!
-Toivottavasti olet oikeassa. -Totta kai olen.
Neiti Thatcher? En ymmärrä laskutehtäviä.
Ei se mitään. Voimme tutustua niihin illalla.
-Voimmeko pelata dominoakin? -Toki.
No niin, välitunnille.
-Voisinpa minäkin yöpyä opettajalla. -Niinpä.
Eilen kävimme jäätelöllä. Tänä iltana syömme kahvilassa.
Sitten laulamme ja leikimme -
ja juomme kuumaa kaakaota. Saan valvoa puoleenyöhön.
Miksi sinä saat kokea kaiken tuon?
Neiti Thatcherin mukaan olen erityinen. Hän on paras ystäväni Brownien lisäksi.
Palasimme ilman tikkua.
Maggie, mene vain välitunnille.
Onkin pitänyt kysyä, onko täällä ensiapulaukkua.
Oli, mutta se on kadonnut.
-Tuon sellaisen myöhemmin. -Faith?
Olen pannut merkille,
että olet viettänyt aikaa Shane Cantrellin kanssa.
Hän on kovin hurmaava.
-Hän tahtoisi varmaan treffeille. -En ole taitava lasten kanssa.
-En tiedä, pitäisikö Philip minusta. -Jopas sattuikin, minulla on yksi idea.
-Hei. -Olet palannut.
Jep, kera kaiken tarvittavan.
Juuri parahiksi. Pian myrskyää taas.
Hyvä että ehdin takaisin ensin. Hain Codylle syntymäpäivälahjankin.
Ei olisi tarvinnut.
Abigail? Onko kaikki hyvin?
On. Taidan vain olla väsynyt.
-Anna minun auttaa tiskien kanssa. -Ei tarvitse.
No, aloittelen sitten ulkohommia.
Tule, Rip. Mennään kävelylle. Kävellään muiden seassa. Sopiiko?
Kävelyllä käyminen vaatii kävelyä. Tämä alkaa käydä noloksi.
-Oletteko sheriffi? -Bill Avery.
Konstaapeli Michael Gleason.
-Lienet uusi ratsupoliisimme. -Olisinkin.
Olen tulossa erityistehtävistä Union Citystä.
Collins pyysi minua tarkastamaan tilanteen täällä matkallani pohjoiseen.
Sepä ystävällistä. Kaikki on hyvin.
-Mukava kuulla. -Miten pohjoisessa menee?
Meitä on vähemmän, mutta panemme hanttiin.
-Täällä on kuulemma hotelli. -Tuolla päin.
Ja kadun varrella on Abigailin kahvila. Saat kelpo aterian, talo tarjoaa.
Sepä ystävällistä. Mukava koira.
Älä mene höynään.
Kiitos.
Tule nyt!
No niin, Anna. Mistä teet luontoprojektisi?
-Nuijapäistä. -Hyvä.
-Ja Philip tutkii...? -Toukkia.
Hienoa. No niin, tunti on päättynyt.
Tässä on se ensiapulaukku.
Kiitos.
Kuulinko, että joku tutkii toukkia?
Minä tutkin!
-Rakastan ötököitä! -Niin minäkin.
Satun tietämään paikan, missä on paljon toukkia.
-Missä? -Suolla!
-Voitko näyttää? -Totta kai!
Varmaan kivaa olla opettajan lellikki.
-Enkä ole! -Oletpas.
Opettajan lellikki!
-Enkä ole! -Tytöt!
Kiusaaminen ei ole kivaa.
Kukaan muu ei saa yöpyä luonanne.
Tulkaa tekin!
-Milloin? -Huomenna.
-Illalliselle. -Voimmeko tulla?
No, kai minä voin tehdä riittävästi spagettia kaikille.
Sitten he voivat jäädä yökylään.
Enpä tiedä.
-Miksemme mekin voisi yöpyä luonanne? -Niinpä.
Hyvä on, tulkaa sitten yökylään. Kunhan se sopii vanhemmillenne.
TERVETULOA HOPE VALLEYYN
-Biologian koeko? -Jep.
-Tiedätkö, kuka on Claude Bernard? -Tieteellisen menetelmän edelläkävijä.
Identtisten kokeiden pitäisi johtaa identtisiin tuloksiin.
Kävitkö sinä collegen?
Becky, tuletko leikkimään?
-En ole saanut luettua lukua loppuun. -Ole kiltti.
Cody...
Kuule, minä voisin pitää tauon.
-Mennään me leikkimään Pyryn kanssa. -Jos tahdot.
Toki. Hae Pyryn pallo.
Kiitos.
PORMESTARIN TOIMISTO
Amber Shepherdin kuolemasta tehtiin läpikotainen tutkimus.
Yksimielinen päätös oli, ettei kirurgi toiminut väärin.
Mikä helpotus.
Carsonin kälyllä on siis syy katkeruuteen.
Mutta oikeudessa hän häviää. Tohtori Shepherd saa toimia lääkärinä.
-Jos hän niin tahtoo. -Ei siltä vaikuta.
Siihen hänellä on oikeus. Jos hän tahtoo joskus kertoa asiasta,
hän puhukoon itse. Kunnioittakaamme hänen yksityisyyttään.
-Samaa mieltä. -En väitä vastaan.
Olit oikeassa. Carson salaili tosiaan jotain.
Odotin vain erilaista salaisuutta.
Olisi pitänyt luottaa vaistoihisi.
-Pidän vain huolta sinusta. -Tiedän sen.
Frank? Mukavaa, että pidät minusta huolta.
-Aika hyvä saalis. -Niin minustakin.
Isä! Katso, mitä löysimme.
Illalliseksiko?
Ei, luontoprojektiini. Hoitaja Carter auttoi minua.
Hänkin pitää tosi paljon ötököistä.
Niinkö?
Minulla on monta veljeä.
Aiotko pyytää häntä ulos?
Ehkä. Etkö tahtoisi mennä leikkimään?
Haluan kuulla, mitä hän vastaa.
Samoin.
No... Hän vastaa myöntävästi.
-Voidaanko kertoa illalla kummitusjuttuja? -Enpä oikein tiedä.
-Brownie rakastaa niitä! -Eikö se näe painajaisia?
Ei se pelkää mitään!
Tuolla miehellä on punainen takki, ihan kuin ratsupoliisi Jackilla.
Niin on. Hänkin on ratsupoliisi.
-Konstaapeli Michael Gleason. -Mukava tavata.
-Mahdattekohan tuntea... -Jack Thorntoninko?
-Mistä tiesitte? -Lienette Elizabeth Thatcher?
-Kyllä. -Sulhasenne puhuu teistä yhtenään.
Näytti kuvannekin. Hän on esimieheni.
Onko hän kunnossa? Olen saanut vain yhden kirjeen.
Posti liikkuu siellä hitaasti. Voin toimittaa hänelle viestin.
No jopas.
Olisi ihanaa, jos voisitte viedä tämän hänelle.
Mitä siinä lukee?
Korinttolaiskirje 13:4.
-Rakkaus on kärsivällinen. -Sen on oltava.
Ei ole helppoa, kun hän on niin kaukana.
Pidän huolen, että hän saa viestin.
Olenko kertonut, että teet Hope Valleyn parasta patapaistia?
-Olen sentään jossain hyvä. -Olet hyvä vaikka missä.
Sano yksikin asia. Patapaistin lisäksi.
Pukimolla ei taida mennä hyvin.
En ole saanut myytyä mitään. Ja olen yrittänyt vaikka miten.
Ehkä on yritettävä vielä kovempaa.
-Ei tämä siitä johdu. -Mistä sitten?
Ihmiset täällä eivät arvosta kykyjäni.
Ei voi pitää paikkaansa.
Tätä tahtia Dottien ja minun kauppa menee nurin heti kättelyssä.
Entäs jos minä teen tilauksen sahan työmiehille?
En jotenkin osaa kuvitella Hickamin ylle vannehametta.
Ei vannehametta, vaan joku virallinen asu. Kuten työpaita,
jossa lukisi selässä isoin kirjaimin "Coulter Enterprises."
Ei ihan haute couturea.
Ei niin. Mutta kauppa se on, joka kannattaa.
-Tarvitsisin 87 paitaa. -Totta. Melkoinen tilaus.
Mitä tuumaat? Oletko valmis käymään kauppaa kanssani?
Ethän ehdota tätä vain piristääksesi mieltäni?
-En. Tämä olisi hyvä juttu. -Mainostaminen tekee hyvää.
Juuri niin.
-Se olisi todella hyvä juttu. -Niin olisikin.
-Kiinni veti, herra Coulter. -Mainiota.
-Joko aloit laskea ilonaiheitasi? -Laskin ne jo.
Niinkö? Muistithan rukoilla? Ja pestä hampaasi?
-Saatkohan nyt unta? -En ole varma.
-Voisitko yrittää? -Hyvä on.
Kauniita unia, Opal.
Neiti Thatcher.
-Brownie haluaa jäädä luoksenne. -Niinkö?
-Se luulee, että olette surullinen. -Miksi niin?
Ratsupoliisi Jackin takia. Brownie ei halua teidän murehtivan.
Brownie on todella kiltti nalle.
-Jack on todella hyvä ratsupoliisi. -Paras kaikista.
Teillä taitaa olla kova ikävä.
Niin on.
Neiti Thatcher. Onko totta, että Jumala varjelee isoäitiäni?
Totta kai.
Sitten ei ole syytä huoleen. Hän varjelee myös ratsupoliisi Jackia.
Kuulin, mitä Marlise Bennett sanoi, mutta tiesin, ettei se voinut olla totta.
Carson varmasti syyttää itseään vaimonsa kuolemasta.
-Mahtoi olla hirveää. -Olisi pitänyt arvata.
Hänhän osasi diagnosoida murtuneen kylkiluunsa.
-Hän ei tahtonut kenenkään tietävän. -Harmi, että hän luopui työstään.
-Lääkärille olisi käyttöä. -Harkitsisikohan hän asiaa?
Neiti Thatcher. Robert ei anna muiden pelata palloa.
Tulen ihan kohta.
-Velvollisuudet kutsuvat. -Voisitko tarkkailla tänään Codya?
-Toki. Onko jokin pielessä? -Hän ei syönyt aamulla.
Hän syö aina aamiaisen.
Se voi johtua siitä, että Beckyllä ei ole aikaa hänelle.
-Onko illalla treffit? -Käymme vain syömässä.
Kuten näet, malli on istuva.
Coulter Enterprisesin tunnus tulee selkään.
Nyt... Voit valita kankaan. Joko flanellia tai denimiä.
-Suosittelen flanellia. -Pidän näkemästäni.
Ruutukuosi on ilmeinen valinta.
On tartaania, hyvin punaista sellaista.
Sitten on pienempää ruutua. Sitä käytetään paljon hevosilla.
Yksinkertainen ruutukuvio. Tylsä. Ja sitten Glen-ruudukko.
Suosittelen sitä itse. Klassinen valinta.
Mitä mieltä olet?
Tuo oli hyvin ammattimainen esittely.
Kiitos. Nyt menen tilaamaan kangasta.
Äläpä hoppuile. Minulla on ehdotuksia.
-Sinullako? -Niin.
-Kirjoita toiveeni ylös. -Toiveesiko?
Aivan. Totta kai. Mitä toiveita sinulla on?
-Ensinnäkin haluan kaksi taskua. -Selvä.
-Kaksi taskua. Kirjaan ylös. -Kaulus on liian iso.
Pienempi kaulus, saamasi pitää.
-Nappeja on liikaa. -Älä viitsi, Lee.
-Palkkasit minut suunnittelijaksi ja... -Unohdat tärkeimmän säännön.
Eli...?
Asiakas on aina oikeassa. Minä olen asiakas.
Eli olet aivan oikeassa. Oliko muuta?
Vihaan Glen-ruudukkoa.
-Vihaatko sitä? -Valitsen mieluummin tartaanin.
Kirkkaanpunaisen, tuiki tavallisen tartaaninko?
Glen-ruudukko huokuu laatua.
Pidän kirkkaanpunaisesta.
Ryhdyn hommiin.
-Onko muuta juotavaa kuin kylmää kahvia? -Veronmaksajilla ei ole varaa muuhun.
-Entäs jotain sieltä toisesta laatikosta? -Mistä tiesit?
Kunhan veikkasin.
Taidan olla hyvällä tuulella.
En yleensä jaa tätä vankien kanssa.
-Nostetaan malja. -Kevyelle tuomiolleko?
Sillekin. Meille kahdelle.
Luulenpa, ettemme ole pohjiltamme kovin erilaiset.
Enpä tiedä. Sinä olet kalterien sillä puolen.
Mutta toisinkin olisi voinut käydä.
-Meillä on takanamme pitkä tie. -Sinä voitit, minä hävisin.
Mutta matkan varrella oli hyviäkin hetkiä.
Totta.
Se oli ihana illallinen.
Papuja ja pekonia vain.
En tarkoittanut ruokaa vaan seuraa.
Voimme ensi kerralla tehdä jotain jännittävämpää.
Shane, ei sinun tarvitse yrittää niin kovasti.
Anteeksi. Taidan olla ruosteessa.
En ole aikoihin pyytänyt kaunista naista illalliselle.
Enkä minä ole pitkään aikaan käynyt ulkona herrasmiehen kanssa.
Tuskin.
Minulla on ollut huonoa tuuria.
Luulenpa, että onnesi kääntyy.
Lauletaan uudelleen!
Lauloimme sen jo kolmesti. Emmekö voi tehdä jotain muuta?
Tyynysota!
Tytöt, rauhoittukaa!
Yllätys!
Rosemary!
-Onko tuo meille? -On se.
Kuulin, miten hauskaa täällä oli, joten päätin tuoda erityisjälkiruokaani.
Suklaakirsikkakakkua.
Syöttekö kirsikkakakkua häissänne?
En ole vielä päättänyt. Emily, veisitkö kakun keittiöön?
Toki. Tulkaa.
-Voimmeko tehdä kaakaotakin? -Miksikäs ei.
Kiitos.
Toivottavasti ehdin mukaan meikkaukseen ja manikyyreihin.
Toivoin jo iltasatua ja nukkumaanmenoa.
Mukava nähdä sinut pitämässä hauskaa.
Opalin vanhemmat palaavat pian.
-Isoäiti voi jo paremmin. -Hienoa.
Niin on. Mutta tulee kyllä ikävä Opalia. Olen saanut muuta ajateltavaa.
Jack ei haluaisi sinun surevan.
-Saat pitää hauskaa. -Tiedän sen.
Olet nyt Dottiella töissä. Haluan, että suunnittelet hääpukuni.
Kiitos. Se merkitsee minulle paljon.
-Sinusta tulee upea morsian. -Kiitos.
En vain voi ajatella asiaa nyt.
En, ennen kuin tiedän Jackin olevan matkalla kotiin.
Olen tukenasi. Kaikessa.
Se merkitsee minulle paljon.
Mennään syömään kakkua ja juomaan kaakaota.
Olet sitten yhä täällä.
Ei kai pitäisi yllättyä.
Tahdoin nähdä kasvosi.
-Nyt kun kaikki tietävät teostasi. -Kaikkiko?
-Kenen kanssa olet puhunut? -Pormestarin. Sheriffin.
-Kaikkien, jotka tahtoivat kuunnella. -Menetin vaimoni.
-Eikö se ole kylliksi? -Minä menetin siskoni.
Minua sinä et höynäytä.
-Mitä täällä tapahtuu? -Miksi hän on yhä täällä töissä?
-Oletteko tavanneet? -Hän kävi, kun olit poissa.
Sheriffi tutki asiaa. Carsonia ei syytetä mistään.
Aiotteko suojella häntä?
-Perustan päätökseni faktoihin. -Olette hölmö.
-Jos voisit kuunnella... -Hänet pitäisi häätää kaupungista.
Riittää jo. Tämä on minun kahvilani. Poistukaa.
Lähden pois. Mutta jonain päivänä saat vielä maksaa.
-Carson, olen pahoillani. -Et yhtä pahoillasi kuin minä.
Ei kukaan täällä usko sinun olevan vastuussa tapahtuneesta.
Ei sillä väliä. Minun täytyy lähteä.
Ei tarvitse.
Usko pois. On kaikille parempi, jos... lähden kaupungista.
Kiitos ystävällisyydestäsi. En unohda sitä koskaan.
Carson...
Hyvästi, Abigail.
-En voi kiittää teitä kylliksi. -Minun tässä pitäisi kiitellä.
Ihan totta. Opal muistutti minua tärkeästä asiasta.
Täytyy luottaa siihen, että kaikki järjestyy.
-Lasten suusta kuuluu totuus. -Näin on.
Brownie kysyy, otammeko uusiksi?
Kerro Brownielle, että eiköhän se järjesty.
Eiköhän se järjesty.
Miten Faithin kanssa meni?
-Aika hyvin. -Tuleeko toisetkin treffit?
Ehkä.
He pussasivat!
En voi salailla mitään.
Cody ei halua enää pelata.
-Väsyttää. -Saatanko sinut kotiin?
Ei tarvitse.
Anteeksi, Robert.
-Cody, oletko kunnossa? -Olen minä.
Et mene koskaan näin aikaisin nukkumaan ja jätit syömättäkin.
Voiko surullisuus viedä ruokahalun?
-Mikä sinua surettaa? -Surettaa nyt vain.
Ajatellaan kivoja juttuja. Pian on syntymäpäiväsi.
-Becky on täällä. -Hän ei ikinä tahdo tehdä mitään.
-Sekö mieltäsi painaa? -Hän opiskelee koko ajan.
-Hän ei ehdi enää leikkiä. -Becky aikuistuu.
En halua hänen aikuistuvan.
Sinäkin aikuistut.
Kun kokeet ovat takanapäin, Becky ehtii varmasti -
pelata palloa ja leikkiä Pyryn kanssa.
Abigail-neiti. Miksi asioiden pitää muuttua?
Voi, Cody. Elämässä tapahtuu aina muutoksia.
Mutta olet ikuisesti Beckyn sydämessä ja mielessä.
Nukuhan nyt.
-Ehkä sinun pitäisi pitää taukoa. -En voi.
Et ole pitänyt lainkaan taukoa täällä.
-Koulussa ei ollut ennen näin vaikeaa. -Tiedän, että tämä on sinulle tärkeää.
Mutta yläkerrassa on joku, joka tahtoisi viettää aikaa kanssasi.
Hän ei ymmärrä, millaista minulla on.
Ehkä sinä et ymmärrä, millaista hänellä on.
Hän on pikkupoika, joka asuu yhä Mikä-Mikä-Maassa.
Ja hänen Leenansa kasvoi aikuiseksi.
Tiedän. Joskus haluaisin vain palata entiseen.
-Meillä kaikilla on sellaisia hetkiä. -Ikävöin häntä joka päivä.
Voisit ehkä kertoa sen hänelle.
Abigail-neiti?
Cody?
Minulla on huono olo.
Cody!
Tekstitys: Sonja Lahdenranta