Tidigare i When Calls the Heart:
Jag ska vara rak. Ni är anhållna.
-Jag är beredd att vittna. -Ynkrygg.
Jag dolde något. Jag var gift. Men hon blev sjuk.
När hon dog reste jag för att börja ett nytt liv.
Carson, jag varnar dig. Det är inte över.
Hon kommer inte att ge sig förrän hon har förstört ditt liv.
Miss Thatcher.
Vad handlar dagens lektion om?
Idag ska vi läsa ett kapitel om antikens Rom.
Jag hatar historia.
Ja, okej. Vi ska också påbörja våra naturprojekt.
Jag älskar naturprojekt.
-Du älskar allt som gör att du blir lerig. -Lera är natur.
-Det är en del av naturen. -I alla fall min sons natur.
Kom, Philip.
-Nu går vi. -Okej.
Hej då, pappa.
Philip är så duktig i naturvetenskap.
Jag var osäker på om han skulle hänga med i läsningen, men...
Och du har inte hört ett ord av vad jag sagt.
Ursäkta, vad sade du?
Faith är väldigt söt, inte sant?
Det har jag inte märkt.
Var det verkligen så uppenbart?
-Du kan väl prata med henne? -Det finns inget att säga.
Du kan bjuda ut henne på middag.
-Nej, det går inte. -Varför inte?
Det är orättvist mot Philip.
Faith är en förtjusande kvinna.
Jag vill inte gå för fort fram.
-Min son har gått igenom mycket. -Det har du också.
Ni måste båda gå vidare förr eller senare.
Kanske.
Vart ska vi?
Åh, jag har en födelsedags- överraskning till dig.
Men jag fyller inte förrän nästa vecka.
Becky.
-Åh, jag har saknat dig så mycket. -Ursäkta oss.
Åh, det är ingen fara.
-Ska du inte vara i skolan? -Vi är lediga i några veckor.
Vi läser till slutproven.
Jag tänkte att hon kunde göra det här hemma.
-Så du är här på min födelsedag? -Den skulle jag aldrig missa.
Vad tycker du, Florence?
Dottie, det är underbart.
Gratulerar.
Ursäkta mig.
Är det någon av er som känner till en Carson Shepherd?
Mr Shepherd arbetar på Abigails Café.
Jag förstår.
-Finn det ett hotell i närheten? -Ovanpå saloonen.
-Vill du att jag följer dig? Jag... -Tack, jag klarar mig.
Vi kan gå ut med Dasher efter skolan.
Jag vet inte. Jag måste läsa till mina prov.
Cody, du kommer för sent.
Jag kommer. Jag kan visa några trick jag lärde honom.
-Glöm inte att borsta tänderna. -Nej då.
Vänta tills du ser basebollplanen.
-Och ta med dig skolböckerna ner. -Okej.
-Jag måste gå. Vi ses sen. -Hej då.
-Det är fullt upp idag. -Ja, och så lär det fortsätta
nu när National Pacific har stängt sin matsal.
Jag klagar inte. Det är fantastiskt
att Russ Wyatt tog över efter sin bror på järnvägen.
Ja, hoppas bara att han är man nog att klara av det.
Åh, på tal om stora jobb, jag måste anlita någon att fixa hängrännorna.
Jag kan åka till Union City, köpa det vi behöver och vara tillbaka imorgon.
-Åh, det kan jag inte be dig om. -Det gjorde du inte. Jag erbjöd mig.
Vi ses senare.
Glömde du inte något nu?
Nix.
Är du säker på det?
Du måste få tag på den.
Varsågod. Inget mer bus nu.
-Iväg till skolan. -Okej.
Hej då, miss Abigail.
Hej då, hjärtat.
Han är en bra unge.
Han betyder allt för mig.
Becky också.
Ja, det märks.
Carson, jag vet att det kan vara svårt att tro...
...men vi får alla en andra chans.
Jag borde nog gå och diska.
Abigail, där är du.
Och du ser ut att vara i desperat behov av hjälp.
Åh, jag trodde inte att du ville jobba på caféet.
Inte caféet.
Jag menade den än mer utmanande uppgiften
att uppdatera din image.
Min image?
Ja, nu när du är borgmästare behöver du en helt ny garderob.
Och du har tur, för jag har just blivit anställd
i Dotties nya klädaffär, så min talang står till ditt förfogande.
Rosemary, det var sött av dig, men ärligt talat,
så gillar jag min image som den är.
Nå, om du ångrar dig så vet du var jag finns.
Kära nån.
Molly Sullivan har den där hemska västen på sig igen.
Ursäkta mig medan jag räddar henne från sig själv.
Tack, raring.
God morgon, Opal.
-God morgon. -Är allt som det ska?
Det är min sista dag i skolan.
Din sista dag?
Opal, går du och sätter dig medan jag pratar med miss Thatcher?
Hon vet inte om det, men hennes farmor är sjuk.
Vi åker till Cape Fullerton i eftermiddag.
Jag beklagar. Är det allvarligt?
Vi vet inte än.
Bruce och jag vill inte att hon ska missa skolan,
men vi har ingen som kan passa henne.
Jag förstår.
Jag hämtar henne vid lunchen.
Mrs Weise, Opal kan väl bo hos mig medan ni är borta?
Nej. Det kan jag inte begära.
Det är ingen fara.
Jag har ett extra sovrum,
och nu när konstapel Thornton är iväg har jag en massa fritid över.
Så vänligt av dig.
-Vi är tillbaka så snart vi kan. -Ingen fara.
-Vi två kommer att ha roligt. -Du menar, ni tre?
-Brownie. -Naturligtvis.
Glöm inte att packa hans väska.
Brownie.
Är det där möjligtvis till mig?
Det är faktiskt till Henry.
Om du är hungrig, Bill, så kan vi byta plats.
Så otroligt vänligt av dig.
När är rättegången?
Inte tillräckligt snart.
Jag trodde vi började bli vänner, Bill.
Det måste betyda att du yrkar på sinnesförvirring.
Jag är glad att du har bestämt dig för att vittna mot järnvägen.
Det var rätt sak att göra.
Jag gjorde det för att rädda mitt eget skinn, Abigail.
Jag förstår.
Och när du förhindrade att Ray Wyatt sköt Bill,
var det också för att rädda ditt eget skinn?
Du kan gå nu.
Tack för lunchen.
Adjö, Bill.
Kan vi äta te och muffins på Abigail's?
Du åt just en glass.
-Orkar du verkligen mer? -Mamma säger att jag växer.
I så fall kommer du växa väldigt mycket idag.
Opal, du kan väl gå i förväg så kommer jag snart?
Du ser inte så glad ut.
Pappa skulle ha gått på promenad med mig...
men han är upptagen.
Han pratar bara med syster Carter.
Jag tror att han gillar henne.
Philip, bara för att din far gillar någon, gillar han inte dig mindre.
Tror du att hon ska bli min mamma?
Jag tror att hon och din pappa bara är vänner.
Och vänner är bra att ha, inte sant?
Ja. Jag antar det.
Ska vi gå?
Varsågod, Brownie.
Kära nån, Opal.
Din fina klänning.
Kan jag få lite mer sylt, snälla?
Jag tror att du har fått tillräckligt...
...med sylt.
Kära nån.
Jag är snart tillbaka.
Och Brownie behöver mer te, tack.
Är du okej?
Att undervisa barn i skolan
är något helt annat än att ta hand om dem dygnet runt.
Välkommen till moderskapet. I alla fall temporärt.
Jack och jag har diskuterat barn,
men nu har vi så mycket mer att prata om.
Om han bara kunde skriva.
-Har du inte hört något? -Inte sedan hans första brev.
Det kommer nog något snart.
Jag hoppas det.
Man blir galen av att oroa sig hela tiden.
Brownie är törstig.
Jag kommer.
-Trevligt med lite distraktion. -Kan jag återkomma i frågan?
Är du redo att sova?
Jag kan inte.
Varför inte?
Farmor är sjuk, eller hur?
Varför tror du det?
Jag hörde mamma och pappa prata.
Jag tror att din farmor mår mycket bättre nu när din mamma och pappa är där.
Hon skulle nog vilja att du sov gott.
Jag är för ledsen för att sova.
När jag är ledsen räknar jag mina välsignelser.
Varför då?
För att jag mår bättre då.
Så vi räknar dina välsignelser.
-Som mamma, pappa och julen? -Just det.
Och Brownie och julen?
-Japp. -Och cupcakes och julen?
Dröm sött, Opal.
Miss Thatcher?
Du är också en välsignelse.
Tänk att du är borgmästare nu, och ändå driver caféet.
Jag kan knappt tro det själv.
Så, det är sant. Flickor kan göra allt som pojkar kan.
Det kan du ge dig på.
Duktig hund.
Det låter inte som att Cody sover än.
Jag går och kollar.
Abigail.
Bill, jag skulle just stänga.
Det här är Marlise Bennett.
Du vill nog höra vad hon har att säga.
Menar du att Carson Shepherd är läkare?
Han var det, tills...
Det är ingen fara. Berätta det du sade till mig.
Det här är en bild på min syster när hon tog sköterskeexamen.
De gifte sig en månad senare.
Hon är så vacker.
Carson brydde sig mer om sitt jobb än om henne.
Han arbetade varje dag på sjukhuset, även när han inte behövde.
Somliga skulle kalla det engagemang.
Det var själviskt.
Carson berättade att hans fru var sjuk.
En tumör.
De andra läkarna sade att det var för riskabelt att operera.
Men den store dr Shepherd vägrade lyssna.
Hon...
Hon dog på operationsbordet.
Jag beklagar.
Det har tagit mig två år att hitta honom.
Jag har anlitat en advokat, jag stämmer honom för försumlighet.
Carson är kock.
-Han har inga pengar. -Jag vill inte ha pengar.
Jag vill att han hamnar i fängelse.
Jag vet att han kan vara charmig, mrs Stanton.
Men låt dig inte luras.
Carson Shepherd är en mördare.
Rätt och slätt.
-Vad tror du? -Om det hon säger är sant
borde medicinska rådet i Cape Fullerton känna till det.
-Kan du kolla med dem? -Jag telegraferar imorgon bitti.
-Vad ska jag säga till Carson? -Ingenting.
Inte förrän jag har alla fakta.
Jag vet att de är lite dyra,
men se er garderob som en investering för framtiden.
Inget är viktigare än att ge ett bra första intryck.
Det gäller även män.
Mr Cantrell.
Du är precis den jag letar efter.
-Hur kan jag hjälpa dig, mrs Coulter? -Frågan är hur jag kan hjälpa dig.
Jag har noterat att du är lite extra uppmärksam på syster Carter.
Åh, vi är bara vänner.
Vänner. Jag förstår.
Nåväl...
Om den vänskapen skulle utvecklas till något mer äventyrligt
vill du säkert se så bra ut som möjligt.
Och jag råkar arbeta för Dottie Ramsey
och designar fina kläder för män och kvinnor.
Jag har inte råd att lägga pengar på kläder just nu,
såvida jag inte får löneförhöjning.
Åh, och vem är din chef?
Din make.
Min make.
Ja, jag ska be honom överväga det.
Tack ska du ha.
Några beställningar än?
-Jag jobbar på det. -Bra.
Jag är lite orolig att jag inte ska kunna betala hyran innan vi är igång.
Lita på mig, Dottie.
Med min känsla för design, och din näsa för affärer,
har vi inget att oroa oss för. Absolut ingenting.
Över huvud taget.
Jag hoppas du har rätt.
Självklart har jag det.
Miss Thatcher?
Jag förstår inte det här mattetalet.
Åh, det är ingen fara. Vi kan arbeta med det efter middagen.
-Och kan vi spela domino igen? -Visst.
Okej, allihop. Dags för rast.
-Jag vill också bo hos miss Thatcher. -Jag med.
Vi åt glass efter skolan igår.
Och ikväll ska vi äta middag på caféet.
Och vi ska sjunga sånger och spela spel
och dricka varm choklad och vara uppe till midnatt.
Varför får du göra allt som vi inte får?
Miss Thatcher säger att jag är speciell. Hon är min bästa vän, efter Brownie.
Vi är tillbaka, utan stickan.
Maggie, du kan gå på rast.
Jag funderade på en sak. Har du någon förbandslåda?
Vi hade en förut, men den har försvunnit.
-Jag kommer förbi med en ny. -Faith?
Jag har noterat att du och Shane Cantrell umgås en del nu för tiden.
Han är väldigt charmig.
Han vill nog bjuda ut dig.
Jag är inte så bra med barn.
Jag tror inte att Philip gillar mig.
Jag råkar ha en idé gällande det.
-Hej. -Du är tillbaka.
Japp. Jag har allt vi behöver till hängrännorna.
I grevens tid. Det verkar vara oväder på väg in igen.
Tur att jag kom först.
Jag har köpt en födelsedagspresent till Cody.
Åh, det hade du inte behövt.
Abigail?
Är...? Är allt okej?
Jag är nog bara lite trött.
Låt mig hjälpa dig med disken.
Nej. Det är ingen fara.
Okej. Jag...
Jag sätter igång där ute, då.
Kom, Rip. Kom nu. Vi ska ta en promenad.
En promenad på gatan med alla andra.
Okej? Känns det bra?
Promenad betyder att man går.
Det här börjar bli pinsamt.
-Är du sheriffen? -Bill Avery.
Konstapel Michael Gleason.
-Är du vår nya ridande polis? -Önskar det.
Jag har precis avslutat ett uppdrag i Union City.
Kommissarie Collins ville att jag tittade till er på vägen tillbaka.
Det var vänligt, men här är allt lugnt.
-Skönt att höra. -Hur är det uppe i norr?
Gängen är fler än vi, men vi slår tillbaka.
-Det ska finnas ett hotell i stan? -Ja. Där borta.
Längre ner ligger Abigail's Café.
Hälsa från mig så får du en god måltid gratis.
Det var väldigt vänligt.
Fin hund.
Låt dig inte luras.
Kom igen.
Okej. Så, Anna, ditt naturprojekt ska handla om...?
-Grodyngel. -Ja.
-Och Philip, ditt handlar om...? -Fjärilslarver.
Mycket bra. Okej, slut för idag.
Här är förbandslådan jag lovade dig.
Hörde jag någon prata om fjärilslarver?
Ja, jag.
-Jag älskar småkryp. -Jag med.
Jag råkar veta var det finns fullt med larver.
-Var? -Nere vid kärret.
Kan du visa mig?
Visst.
Det måste vara fint att vara lärarens gullegris.
-Jag är ingen gullegris. -Jo, det är du.
Gullegris.
-Det är jag inte. -Flickor.
-Det är inte snällt att retas. -Ingen annan får bo hos dig.
Ni kan också komma dit.
-När? -Imorgon.
-På middag. -Får vi det?
Okej. Jag antar att jag kan koka spagetti till alla.
Och sen kan ni sova över.
Det vet jag inte.
Om Opal får sova hos dig, vill vi också det.
Okej, ni kan sova över.
I morgon kväll. Om det är okej med era föräldrar.
VÄLKOMMEN TILL HOPE VALLEY
-Biologiprov? -Japp.
Vet du vem Claude Bernard är?
-Den vetenskapliga metoden? -Just det.
Identiska experiment bör leda till identiska resultat.
Har du gått på college?
Becky, ska vi gå och leka med Dasher?
Jag är inte klar med mitt kapitel än.
Snälla?
Cody...
Vet du vad? Jag behöver en paus.
Du och jag kan väl leka med Dasher.
Om du vill.
Visst vill jag det.
Hämta hans boll.
BORGMÄSTARKONTOR
Medicinska rådet gjorde en grundlig utredning gällande Amber Shepherds död.
De var eniga. Ingen försumlighet är förknippad med operationen.
Vilken lättnad.
Så Carson Shepherds svägerska har all rätt att vara bitter.
Men hon förlorar i rätten.
Dr Shepherd är fri att praktisera medicin.
Om han vill.
Det verkar inte som att han vill det.
Och han är i sin fulla rätt.
Och om han vill berätta för oss att han är läkare
så gör han det, men tills dess respekterar vi hans privatliv.
-Jag håller med. -Ja, jag säger inte emot.
Så du hade rätt hela tiden.
Carson hade en hemlighet.
Det var bara inte den hemlighet jag trodde.
Jag borde ha litat på din instinkt.
Jag ser bara efter dig.
Jag vet.
Frank?
Jag gillar när du ser efter mig.
Det var en ganska bra fångst.
Ja, det tycker jag.
Pappa.
Titta vad vi har hittat.
Åh, är det till middagen?
Nej, till mitt naturprojekt. Syster Carter hjälpte mig hitta dem.
Hon gillar också småkryp.
Jaså, det gör hon?
Jag växte upp med många bröder.
Tänker du bjuda henne på middag?
Kanske. Vill du inte gå och leka med dina vänner?
Jag vill höra vad hon säger först.
Jag vill också höra vad hon säger.
Nåväl...
Hon säger ja.
Kan vi berätta spökhistorier på övernattningen?
Det är nog ingen bra idé.
Men Brownie älskar spökhistorier.
Får han inte mardrömmar, då?
Han är inte rädd för någonting.
Titta, den där mannen har röd jacka, precis som ridande polis Jack.
Ja, det har han. Han är en ridande polis.
-Konstapel Michael Gleason. -Trevligt att träffas.
-Jag undrar om du känner... -Jack Thornton?
-Hur visste du? -Du måste vara Elizabeth Thatcher.
-Det stämmer. -Din fästman pratar om dig hela tiden.
Han har till och med visat en bild. Konstapel Thornton är mitt befäl.
Mår han bra?
Jag har skrivit så många brev, men bara fått ett tillbaka.
Posten är lite långsam där uppe.
Om du vill kan jag framföra ett meddelande.
Vad sägs om det här?
Det skulle betyda så mycket om du kunde ge honom det.
Vad står det?
Korintierbrevet 13:4.
Kärleken är tålmodig.
Det måste den vara.
Det är inte lätt när han är så långt borta.
Jag ska se till att han får det.
Har jag sagt att du gör Hope Valleys godaste köttstek?
-En sak jag är bra på i alla fall. -Du är bra på mycket.
Säg en sak. Förutom stek.
Låt mig gissa. Det går inget vidare med klädaffären?
Jag har inte sålt ett enda plagg. Och jag har försökt så hårt.
Du kanske bara behöver försöka hårdare.
-Det är inte det. -Vad är det då?
Jag tror inte att folk uppskattar min talang.
Åh, så kan det inte vara.
I den här takten kommer Dottie och jag gå i konkurs innan vi ens har börjat.
Vad sägs om att jag gör en order? Till arbetarna på sågen?
Jag kan inte riktigt se Hickam i krinolin framför mig.
Nej. Inte krinolin. Något officiellt.
En arbetsskjorta med Coulter Enterprises på ryggen i svarta bokstäver.
Det är inte direkt haute couture.
Nej, det är det inte. Men affärer är affärer.
Och jag skulle behöva 87 stycken.
Det stämmer.
Det är en väldigt stor order.
Så, vad säger du? Redo att göra affärer med din make?
Du säger det inte bara för att göra mig glad?
Nej. Nej, det vore bra för affärerna.
Lite marknadsföring är ju aldrig fel.
Det var exakt så jag tänkte.
Det vore toppen för affärerna.
Det vore det verkligen.
-Du säger vi så, mr Coulter. -Utmärkt.
Har du börjat räkna dina välsignelser?
Jag är redan klar.
Är du?
Har du bett aftonbön?
Och borstat tänderna?
Så kan du sova nu?
Jag vet inte.
Kan du i alla fall försöka?
Dröm sött, Opal.
Miss Thatcher.
-Brownie vill sova med dig. -Med mig?
Han tror att du är ledsen.
Varför tror han det?
På grund av Jack.
Han vill inte att du ska oroa dig så mycket.
Brownie är en väldigt bra björn.
Jack är en väldigt bra ridande polis.
Den bäste.
Du saknar honom jättemycket, va?
Det gör jag.
Är det sant att Gud vakar över min farmor?
Självklart.
Då behöver du inte oroa dig.
Han vakar över ridande polis Jack också.
Jag hörde vad ms Bennett sade om Shepherd,
men jag visste att det inte var sant.
Han klandrar säkert sig själv för det som hände hans fru.
-Han måste ha lidit. -Jag borde ha sett att han var läkare.
Han diagnostiserade det brutna revbenet så snabbt.
-Han ville inte att någon skulle veta. -Synd att han inte praktiserar.
Vi skulle behöva en läkare här.
-Tror ni att han skulle överväga det? -Miss Thatcher.
Robert låter inte oss andra spela.
Jag kommer, sötnos.
Plikten kallar.
Elizabeth, kan du hålla ett öga på Cody idag?
Visst. Är något fel?
Han är trött. Och han åt ingen frukost i morse.
Han äter alltid frukost.
Det kan vara för att Becky inte har tid. Hon har full upp med studierna.
Spännande dejt ikväll?
Vi ska bara äta middag.
Som du ser är den generöst tilltagen, men ändå med fin passform.
Coulter Enterprises emblem sitter på ryggen, här.
Så...
Vi har lite olika tyger.
Vi har flanell och denim.
Jag rekommenderar flanell.
Jag gillar det jag ser hittills.
Gällande mönster är rutigt det givna valet.
Vi har skotskrutigt som är väldigt rött.
Sedan har vi smårutigt, vilket brukar användas till hästtäcken.
Fönsterrutigt. Tråkigt.
Och sedan har vi glen plaid.
Det är min personliga favorit.
Den är klassisk.
Så, vad tycker du?
Jag tycker att det var en väldigt proffsig presentation.
Tack. Ursäkta mig, men då ska jag beställa tyg.
Åh, lugn i stormen.
Jag har några förslag.
-Du har förslag? -Ja.
-Du vill nog anteckna. -Anteckna?
-Anteckna. -Okej.
Naturligtvis.
Anteckningar.
Vad har du för anteckningar?
För det första...
Jag vill ha två fickor.
-Inte en. -Okej.
Två fickor. Jag skriver ner det.
Kragen är för stor.
En mindre krage beställd.
-Och det är för många knappar. -Lägg av, Lee.
Du anlitade mig som designer, och i egenskap av sådan...
Du glömmer den viktigaste regeln i affärer.
Som är...?
Kunden har alltid rätt.
Jag är kunden.
Vilket gör att du har rätt i allt.
Något mer?
Jag hatar glen plaid.
-Du hatar glen plaid? -Vi tar den skotskrutiga istället.
Den klarröda skotskrutiga som skriker ordinär?
Istället för glen plaid, som viskar klass?
Jag gillar det klarröda skriket.
Ska bli.
Har du något annat att dricka än det här kalla kaffet?
Det är vad skattepengarna räcker till.
Vad sägs om lite av det där du har i andra lådan?
Hur visste du det?
Tursam gissning.
Jag måste vara på bra humör.
Jag brukar inte dela den här med fångar.
Jag vill utbringa en skål.
För en lindrig dom?
Det också.
Men för oss två.
När allt kommer omkring är vi inte så olika, Bill.
Jag vet inte, Henry.
-Du är där inne, och jag är här ute. -Ja.
Men om vi ska vara ärliga kunde det ha slutat hur som helst.
Det har varit en lång resa.
Men du vann och jag förlorade. Det är så det är.
Men själva jakten...
Den hade sina stunder, inte sant?
Det hade den.
Det var en underbar middag.
Det var bara bönor och bacon.
Jag pratade inte om maten.
Jag pratade om sällskapet.
Nästa gång kanske vi kan göra något mer spännande.
Shane, du behöver inte anstränga dig så hårt.
Förlåt. Jag är nog lite ringrostig.
Det var länge sedan jag bjöd en söt dam på middag.
Och det var länge sedan jag träffade en sådan sann gentleman.
Det är omöjligt.
Jag har haft lite otur när det gäller män.
Jag tror att det vänder nu.
Vi sjunger den igen.
Nej. Nu har vi sjungit den tre gånger. Kan vi inte göra något annat?
Kuddkrig!
Flickor! Lugn!
Överraskning.
Rosemary.
-Är den till oss? -Javisst är den det.
Jag hörde hur roligt ni hade,
så jag bestämde mig för att komma hit med en av mina desserter.
Choklad- och körsbärstårta.
Ska ni servera körsbärstårta när du gifter dig med Jack?
Jag vet inte än.
Emily, tar du ut tårtan i köket och serverar?
Javisst. Kom.
-Kan vi göra varm choklad också? -Varför inte?
-Jag älskar varm choklad. -Jag med.
Jag hoppas jag är i tid för smink och manikyr.
Åh, jag hoppades mer på sagostund och nattning.
Skönt att se dig ha lite roligt.
Opals föräldrar kommer snart hem.
-Hennes farmor mår mycket bättre. -Vilka underbara nyheter.
Ja, det är det.
Men jag kommer sakna att ha Opal här.
Hon har fått mig att tänka på annat.
Jack skulle inte vilja att du satt och hade tråkigt.
-Man får ha lite roligt. -Jag vet.
Jag vet att du arbetar för Dottie nu.
Jag vill att du designar min brudklänning.
Det betyder mycket.
Du kommer att bli en alldeles underbar brud.
Men jag kan inte tänka på det nu.
Inte förrän Jack är i säkerhet och på väg hem.
Jag finns här när du behöver mig.
Oavsett vad det gäller.
Det betyder allt.
Nu äter vi tårta och dricker varm choklad.
Så du är fortfarande här.
Jag borde väl inte bli förvånad över att se dig här.
Jag ville se ditt ansikte.
Nu när alla vet vad du har gjort.
Alla?
-Vem har du pratat med? -Borgmästare Stanton.
Sheriffen.
-Alla som vill lyssna. -Jag förlorade min fru, Marlise.
-Räcker inte det? -Och jag förlorade min syster.
Du kanske lyckades lura medicinska rådet, men mig lurar du inte.
Vad händer här?
Varför är han kvar här, borgmästare Stanton?
-Har ni två träffats? -Hon anlände när du var borta.
Jag bad sheriffen kolla upp din historia.
Han sade att medicinska rådet friade Carson från alla misstankar.
Så du tänker skydda honom?
Jag fattar mina beslut baserat på fakta.
Du är en dåre.
-Om du bara kunde lyssna... -Han borde drivas från stan,
snabbast möjligt.
Nog nu, miss Bennett. Det här är mitt café och jag vill att du går.
Jag går.
Men en dag ska du få betala för det du gjorde mot henne.
Jag är ledsen.
Inte lika ledsen som jag.
Ingen här tror att du är ansvarig för det som hände din fru.
Det spelar ingen roll.
Jag måste ge mig av.
Nej, det måste du inte.
Tro mig.
Det är bättre för oss alla om jag... lämnar stan.
Tack för all din vänlighet.
Jag ska aldrig glömma det.
Adjö.
Hur ska jag tacka dig för att du tog hand om vår flicka?
Det är jag som ska tacka.
Jag menar det.
Opal påminde mig om något väldigt viktigt.
Jag måste lita på att saker och ting ordnar sig.
-Från barn får man höra sanningen? -Ungefär så.
Brownie vill veta om vi kan göra det igen.
Hälsa Brownie att det säkert går att ordna.
Det går att ordna.
Hur gick det med Faith?
-Ganska bra. -Blir det en andra dejt?
Kanske.
De kysstes.
Jag har inga hemligheter.
Cody säger att han inte vill sparka boll mer.
-Jag är trött. -Ska jag följa dig hem, raring?
Nej, det är ingen fara.
Förlåt, Robert.
Cody, är du okej?
Jag mår bra.
Du går aldrig och lägger dig så tidigt, och du åt knapp någon mat.
Kan man tappa hungern om man är ledsen?
Varför är du ledsen?
Jag bara är det.
Då tänker vi glada tankar.
Det är snart din födelsedag.
-Becky är här. -Men hon vill inte göra något.
Är det det som stör dig?
Hon läser hela tiden.
Hon har inte tid att leka längre.
Becky håller på att blir stor, hjärtat.
Jag vill inte det.
Du blir också stor, älskling.
När Becky har skrivit sina prov har hon säkert gott om tid
att spela baseboll och gå ut med Dasher och annat roligt.
Miss Abigail.
Varför måste saker förändras?
Det enda man kan vara säker på här i livet är att saker förändras.
Men du finns alltid i Beckys hjärta, och i mitt, och det förändras aldrig.
Försök sova nu.
Det kanske är dags för dig att ta lite paus.
Jag kan inte.
Becky, du har läst oavbrutet sen du kom hit.
Skolan var inte så här svår förut.
Jag vet. Och jag vet att det är viktigt för dig.
Men det är en där uppe som skulle vilja umgås lite mer med dig.
Jag tror inte att han förstår hur jag har det.
Du kanske inte förstår hur han har det.
Han är en liten pojke som är kvar i Landet Ingenstans.
Och hans Wendy har just vuxit upp och lämnat honom.
Jag vet.
Ibland önskar jag att jag kunde backa tiden.
Det önskar vi alla ibland.
Jag saknar honom varje dag när jag är borta.
Du kanske kan säga det till honom.
Miss Abigail?
Jag mår inte så bra.
Undertexter: Caroline Ahlbäck