Tidigare i When Calls the Heart:
Menar du att Carson Shepherd är läkare?
-Han var. -Carson sade att hans fru blev sjuk.
En tumör. Hon dog på operationsbordet.
Jag visste inte att du bestämde dig för att åka.
Jag tänker ta uppdraget.
Becky!
Hon läser bara. Hon har inte tid att leka.
-Jag mår inte så bra. -Cody!
Medicinen borde hjälpa mot smärtan.
Försök vila, Cody.
Vad är det för fel?
Jag är inte säker, men jag tror att det är blindtarmsinflammation.
Hur allvarligt är det?
Om blindtarmen inte tas bort, och den brister...
...kan det vara väldigt allvarligt.
Kan du operera honom?
Jag är inte operationssköterska. Vi behöver en läkare.
-Jag telegraferar dr Burns. -Han har semester.
Karl Strohm tar alla hans patienter.
Men även om dr Strohm reser på en gång
är han inte här förrän imorgon.
-Är det tillräckligt? -Det är omöjligt att säga.
Det finns en läkare som är närmare.
Carson sade att han inte tänkte komma tillbaka.
Då får vi övertala honom.
Ska du inte stanna här med Abigail?
Du behöver så många som möjligt, Bill. Det här är viktigt.
-Om något händer med Cody... -Jag fattar.
Okej, hör upp.
Vi vet inte i vilken riktning Carson Shepherd lämnade stan.
Har vi tur hann han inte så långt över natten. Vi sprider ut oss.
-Och om han inte vill? -Övertala honom.
-Hur mycket tid har vi? -Inte mycket.
Carson är vår sista chans.
Hittar vi honom inte kan pojken dö.
Nu kör vi.
Kom igen. Sätt fart!
Kommer Cody att klara sig?
Syster Carter gör allt hon kan tills läkaren kommer.
-Tänk om de inte hittar mr Shepherd? -Älskling, tänk inte så.
Halva stan letar efter honom.
Jag var så elak mot Cody. Jag borde ha ägnat mer tid åt honom.
Becky, du kan spendera all tid i världen med honom när han blir frisk.
-Men tänk om han inte blir det? -Du måste ha förtröstan.
Och vi måste vara starka, för varandra och för Cody.
Carson?
Vad gör du här ute?
Vi har letat överallt efter dig.
Abigail borde ha avrått er.
Det är Cody. Han är sjuk.
Faith tror att blindtarmen är på väg att brista.
Vilken kompetent läkare som helst kan operera honom.
De andra läkarna är för långt borta. De hinner inte.
Tro mig. Jag är inte den ni vill ha.
Abigail berättade vad som hände med din fru.
Då vet du att den sista patient jag opererade...
...inte överlevde.
Jag gissar att du räddade åtskilliga liv före det.
Och det är det du behöver göra nu. För Cody.
Jag har inte haft patienter på två år.
Jag tror inte för en sekund att du har glömt bort hur man gör.
Carson, vi behöver dig.
Jag följer med och undersöker honom.
Men det är allt jag kan lova.
Frukosten är serverad.
Åh, äntligen. Tack.
Kära nån.
Det här var pinsamt.
Varför då?
Det här är till Rip.
Mr Avery bad mig mata honom medan han är borta.
Borta?
Var är han?
Han är ute och letar efter Carson Shepherd,
som, visar det sig, är läkare och inte kock.
Vi har alla våra hemligheter.
Fast det är ju tur, för stackars lilla Cody är väldigt sjuk.
Mr Shepherd kan vara vår enda chans att rädda honom.
Hur tar Abigail det?
Så gott hon kan efter omständigheterna.
Det är inte lätt.
Jag ska se om jag kan ordna lite frukost åt dig.
Jag beklagar det här med pojken.
Ja. Det gör vi alla.
Det finns inte mycket vi kan göra...
...utom att be.
-Hur är det med honom? -Ingen förändring.
Han har fortfarande väldigt ont.
-Carson. -Var är Cody?
Den här vägen.
Hur är läget, kompis?
Vad har han för symptom?
Feber, magsmärtor, illamående, kräkningar.
Magen är öm och svullen.
Hans blindtarm är infekterad. Ju förr den tas bort, desto bättre.
Kan du göra det?
Jag kom så fort jag kunde.
Du måste vara dr Strohm.
Det stämmer. Hur länge har han mått så här?
Sedan igår kväll.
Om du känner på ena sidan så är blindtarmen svullen.
Är det en professionell åsikt?
Jag har praktiserat medicin. Carson Shepherd.
Det namnet minns jag.
Du utreddes av medicinska rådet.
Ja. Det stämmer.
Carson blev friad från allt. Vår sheriff har fått det bekräftat.
Eftersom du inte längre praktiserar, mr Shepherd...
...så föreslår jag att du låter mig ställa diagnos.
Naturligtvis.
Jag vill att ni alla går.
Jag stannar gärna om du inte misstycker.
Det gör jag faktiskt.
Men jag vill låna din sköterska.
Jag hjälper till med vad jag kan.
Vi går och dricker kaffe.
Åh, Lee.
Skönt att du är tillbaka. Hittade ni Carson?
Ja. Han är hos Cody.
Sätt dig ner så ska du få en smörgås.
Nej, tack. Jag...
Jag är inte så hungrig.
Men du missade frukosten.
Ja, jag måste till jobbet.
Det kan vänta. Du behöver vila.
Jag behöver tvätta av mig och åka till kontoret.
Sågen överlever utan dig i några timmar till.
Rosie, kan du ge dig nu?
Har jag gjort något fel?
Nej, självklart inte. Jag...
Jag är bara lite trött.
Lee, jag är din fru.
Jag vet hur du är när du är trött.
Och det är inte så här.
Inte nu, okej?
Snälla.
Jag vet inte om jag gillar dr Strohms attityd.
Han har varit chefskirurg
på Memorial Hospital i Union City de senaste tio åren.
Han måste veta vad han gör.
Jag har nyheter till mrs Stanton.
Åh, goda nyheter, hoppas jag?
Jag har undersökt honom noga,
och du blir nog glad att höra att det inte är blindtarmen.
Så Cody behöver inte opereras?
-Nej, det behöver han inte. -Åh, vilka bra nyheter.
Men han har ju alla klassiska symptom på blindtarmen.
Symptom gemensamma med andra sjukdomar.
Han har feber, vilket tyder på en infektion.
En infektion troligen orsakad av influensa eller kolit,
men troligast av maginfluensa.
Det är inte influensa.
Jag trodde inte att du var läkare längre?
Men tänk om han har rätt?
Unga dam, operationer är förenade med risker.
Blodförgiftning, infektion, blodförlust, saker som kan döda en patient.
Det är inget man utför på ett infall.
Det är inget infall.
Jag har arbetat som läkare i 20 år.
Om jag trodde att operation var det rätta, skulle jag säga det på en gång.
Du har fel.
Du har inte övervägt möjligheten att det kanske är du som har fel?
Eller är du smartare än alla andra?
Vi behöver inte bli personliga.
Ett barn kan dö av en onödig operation utförd av någon som försöker spela hjälte.
Så, jo, det är väldigt personligt.
Du säger operera.
Och du säger vänta.
Jag har gett pojken ricinolja och svag smärtlindring.
Vi vet mer om en dag eller två.
Enligt din åsikt.
Jag vill minnas att du förlorade din sista patient på operationsbordet.
Du är knappast i position att komma med goda råd.
Men beslutet är ditt, mrs Stanton.
Tack för era åsikter, mina herrar.
Vi väntar tills imorgon bitti och ser hur Cody mår.
Carson, snälla gå inte.
Varför skulle jag stanna?
Bara för att Abigail vill att du ska vänta lite
betyder det inte att hon misstror dig. Det betyder att hon är rädd.
Hon bad om min åsikt. Hon fick den.
-Jag behövs inte här. -Operationer är riskabla.
Abigail vet det.
Och om det inte behövs...
Det behövs.
Det finns inte mycket tid.
-Jag borde ge mig av. -Nej, snälla.
En dag till. För säkerhets skull.
Det är det enda jag begär.
En dag.
Sen försvinner jag.
Miss Thatcher, varför får vi inte hälsa på Cody?
Han är sjuk, raring.
Men varför får vi inte träffa honom?
Vi vet inte vad han har för sjukdom än.
Om det är influensa får ni inte bli smittade.
Jag har fångat en groda i dammen för att pigga upp honom.
Ni kan väl göra krya-på-dig-kort i stället?
Han fyller år imorgon.
Då kan ni göra födelsedagskort också.
Men om han är sjuk, hur ska han kunna ha kalas?
Han får ha sitt kalas så fort han mår bättre.
Börja med korten så kan vi göra klart dem i skolan sen.
Rosemary?
Elizabeth.
Förlåt, jag är visst lite frånvarande.
Är något på tok?
Det är Lee.
Det är något han inte berättar och jag vet inte vad det är.
Har du försökt prata med honom?
Att prata är min paradgren.
Men han bara gick därifrån.
Då är det verkligen något som är fel.
Jag vet.
Med dig.
Med mig?
Den Rosemary jag känner ger inte upp,
speciellt inte när det handlar om att reda ut saker.
Jag har aldrig tänkt på det på det sättet.
Då kanske du borde göra det.
En gång läste jag en kolumn
där det stod: "Kommunikation är A och O i en relation."
Citerar du mig till mig?
Är det bra råd så är det.
Till och med en kolumnist verkar behöva goda råd ibland.
Speciellt sina egna.
Får jag göra dig sällskap?
Varsågod.
Jag vet att vi inte är överens om det bästa för Cody...
...och jag är inte lika erfaren som du...
Mr Shepherd, pojken kommer att vara frisk imorgon bitti.
-Inte om jag har rätt och du har fel. -Det låter högst osannolikt.
Du kanske ska sluta dricka ifall du behöver operera.
-Du kanske ska sköta ditt. -Det här är mitt.
Jag bryr mig om den ungen.
Som du brydde dig om din fru?
Du var inte där.
Jag gjorde vad jag kunde för Amber.
Du påstår det, ja.
Om du kunde lyssna på mig.
Codys blindtarm...
Jag har faktiskt lyssnat nog.
Medicinska rådet kanske friade dig, men det gör dig inte till en bra läkare.
Och du får inte döda ännu en patient.
Om Cody dör är det för att du är feg!
Hallå! Sluta!
Du såg vad han gjorde.
Han överföll mig. Grip honom.
Jag såg två läkare som hade en meningsskiljaktighet.
Ingen behöver anhållas.
Så det är så det är här. Man skyddar sina egna.
Anklagar du mig för att inte sköta mitt jobb?
Naturligtvis inte.
Bra.
Jag tror att det är dags för dig att gå.
Du med.
Lee?
Där är du ju.
Middagen är nästan klar.
Jag...
Jag går nog direkt upp och lägger mig.
Snälla.
Vad det än är...berätta.
Låt mig hjälpa.
Det är ingenting.
Jag... Jag vill bara inte bekymra dig med det här.
Är det inte det äktenskapet handlar om?
Att bekymra varandra tills döden skiljer oss åt?
Jo...
Jag har tänkt en del på Cody.
Det har vi alla.
Minns du att jag förlorade en bror?
Ja. När du var liten.
Just det.
Cody påminner mig om Patrick ibland.
Han var en bra unge.
Han gjorde alltid som han blev tillsagd, för det mesta.
Hur som helst...
När Patrick blev sjuk...
...visste läkarna inte vad det var.
De sade att vi skulle vänta och se.
Sista kvällen bad han mig läsa för honom.
Han älskade det.
Tom Sawyer. Det var hans favoritbok.
Vi hade bara ett kapitel kvar.
Men jag var trött den kvällen.
Jag bad om att få läsa nästa morgon istället.
Men jag fick aldrig chansen...
Han överlevde inte natten.
Jag är så ledsen.
Varför har du inte sagt något?
Det kändes kanske som att det är jag som ska ge svaren, inte ha problem.
Det kanske är okej för oss att hitta svaren tillsammans.
Tänk om det inte finns några svar?
Då kanske det också är okej.
Jag gissar att du inte kunde sova?
Hur är det med honom?
Jag är rädd för att det är sämre.
-Feber? -Den bara stiger.
Hans puls är svag.
Blindtarmen kommer att brista när som helst.
-Jag hämtar dr Strohm. -Jag träffade honom på saloonen.
Han är inte i skick att operera.
Då får du göra det.
Hämta Abigail.
Om jag inte opererar nu kommer Codys blindtarm att brista
och då sprider sig bakterierna från infektionen
i blodet och orsakar blodförgiftning.
Infektionen sprider sig i kroppen.
När det väl har hänt kan vi inte hjälpa honom.
Men dr Strohm tycker att en operation är farlig.
Och han har rätt.
Speciellt här. Vi har inte alla moderna kirurgiska instrument,
det finns sanitetsproblem, blodförlust, hundra andra saker.
Och fanns det tid att flytta Cody till ett sjukhus
hade jag bett dig göra det. Men den tiden finns inte.
Om vi inte opererar kommer Cody att dö.
Är du absolut säker på det här?
Hundra procent.
Du måste lita på mig.
Okej.
Gör det du måste.
Jag behöver skalpell, klämmor, ligatur.
Sterilisera instrumenten.
Karbolsyra om du har, annars kokande vatten.
Jag vill minska risken för smittspridning.
Jag har allt redo inom några minuter.
Jag vill att du går.
Låt inte min pojke dö.
Det är svårt att sitta här och göra ingenting.
Du skulle behöva sova.
Åh, jag kan inte sova.
Inte förrän jag vet att Cody är okej.
Jag har redan förlorat en son.
Jag vet inte vad jag skulle göra om Cody dog.
Den lilla pojken bor i mitt hjärta. Han är en del av mig.
Han är en del av oss alla.
Några nyheter?
Inte än.
Hur lång tid har det gått?
Lite mer än en timme.
Finns det något vi kan göra?
De kan väl koka lite te?
Jag hjälper till.
Du fattade rätt beslut.
Åh, Lee, jag hoppas att du har rätt.
Det vet jag att jag har.
-Han kommer att bli frisk. -Ja.
Saker och ting har verkligen förändrats här i Hope Valley.
När jag först kom hit var du rädd för din egen skugga, men se på dig nu.
Du tar hand om Abigail, du ger mig fantastiska råd.
Du har förändrat livet för alla barn här.
Du har kommit så långt.
Jag känner knappt igen dig.
Det var verkligen fint sagt.
Men om jag ska vara ärlig...
...är jag så tom vissa dagar att jag inte vet hur jag ska orka.
Du saknar Jack?
Mer än du kan ana.
Han utkämpar en god strid där uppe.
Och du utkämpar en god strid här hemma.
Han skulle vara stolt över dig.
Dags att gå, Henry.
Gå?
Jag fick just ett telegram.
Du ska upp till förhandling.
Jag vet att du är ivrig att bli av med mig, men...
...jag vill be dig om en tjänst.
Du vill be mig om en tjänst?
Det är inget stort.
Jag vill bara stanna tills jag vet hur det har gått för Cody.
En dag bara. Vi hinner ändå dit i tid.
Du förhalar.
Kalla det vad du vill.
Varför bryr du dig så mycket om Abigail?
Varför gör du det?
Vädret ska ändå bli bättre imorgon.
Jag säger till om jag hör något nytt om pojken.
-Det har gått mer än fem timmar. -Vi hör säkert något snart.
Ska det ta så här lång tid?
Carson?
-Vi fick bort blindtarmen i sista stund. -Åh, tack, gode Gud.
Cody är fortfarande medvetslös.
Men han kommer att bli frisk, eller hur?
Eller hur?
Han förlorade mycket blod.
Han har fortfarande feber och pulsen är svag.
Vi gjorde vårt bästa.
Det är klart att ni gjorde.
Jag var just i sjukstugan.
Mr Shepherd, jag hoppas du har en bra förklaring till vad du gjorde.
Jag gav honom tillstånd att operera.
Det var ett misstag.
Så vitt jag förstår var du indisponibel just då.
Medicinska rådet ska få höra om det här.
De ska också få höra hur du feldiagnostiserade blindtarmsinflammation.
Du kan ha dödat pojken i din vårdslöshet.
Det jag vet är att han inte dog av brusten blindtarm.
Han borde ha flyttats till ett sjukhus med fullständig operationssal.
Dr Strohm, det var mitt beslut och det står jag för.
Som du vill.
Då åker jag.
Han är din patient nu, sir, men om han dör är det på ditt samvete.
Jag är ledsen att du behövde höra det där.
Får jag träffa Cody nu?
Självklart.
Jag följer dig.
Du ser ut att behöva vila.
Jag hörde att du hade en tuff natt.
Något i den stilen.
Jag gissar att du skulle behöva sova.
Sen kanske.
Det finns inget mer du kan göra just nu.
Exakt. Tänk om jag inte gjorde nog?
Du bestämmer inte vem som lever och dör, min vän.
Det är upp till en högre makt.
Ju förr du inser det, desto bättre.
Mitt liv blev visst inte riktigt som jag hade hoppats.
Du kan ändra på det.
Och om det är för sent?
Det är inte för sent förrän vi sänks ner i graven.
Men en sak jag har lärt mig, doktorn, är att man inte löser något genom att fly.
Jag hjälper dig strax.
Ni verkar hålla på med ett skolprojekt.
Barnen gör krypa-på-dig-kort till Cody.
Jag förstår.
Jag vill skicka ett telegram till medicinska rådet i Cape Fullerton, tack.
Naturligtvis.
Varsågod.
Jag önskar att du lät bli det där.
Har vi träffats?
Elizabeth Thatcher.
Jag är vän till borgmästare Stanton och Carson Shepherd.
Carson Shepherd är en farlig man.
Han utförde en operation fastän han inte har arbetat som läkare på två år.
Han gjorde vad han måste för att rädda livet på ett barn.
Du vet inte om han har räddat någon alls.
Jag vet att Cody inte hade levt nu om det inte varit för Carson.
Min syster lever inte.
Och det är hans fel.
Ibland har Gud andra planer, miss Bennett,
och vi kanske inte gillar dem, men vi får acceptera och gå vidare.
Du kommer att känna annorlunda om den lilla pojken inte överlever natten.
Jag ber för honom.
Snälla.
Sluta vara arg och förlåt Carson.
Han lider mer än vad du gör.
Grattis på födelsedagen, min fina pojke.
Cody, du måste bli frisk.
Jag vet att du är en kämpe.
Du har gått igenom så mycket och du har aldrig gett upp.
Du har så mycket liv kvar att leva...
...och så mycket mer att göra.
Om det är någon gång du ska kämpa, så är det nu.
Snälla, ge inte upp.
Jag måste säga att jag är förvånad att se dig här igen.
Jag täcker bara upp för min affärspartner.
-Är hon i sjukstugan? -Ja.
Hon tänker stanna tills Cody vaknar.
Visst.
Mina herrar.
Gör ni oss sällskap vid bönen i kyrkan?
Självklart.
Jag kommer så fort jag har diskat undan och låst.
Bättre upp, vad sägs om att vi hjälper dig?
Bra idé.
Ge honom hälsa, ge honom styrka och låt honom läka.
Vi ber om detta, i Herrens namn, som lärde oss att be.
Fader vår som är i himmelen, helgat varde ditt namn.
Ske din vilja, såsom i himmelen, så ock på jorden.
Ge oss vårt dagliga bröd,
och förlåt oss våra synder, såsom ock vi förlåta dem oss skyldiga äro.
Och inled oss icke i frestelse, utan fräls oss ifrån ondo,
ty riket är ditt, och makten, och härligheten,
i evighet. Amen.
Hur är det med honom?
Pulsen är normal.
Febern har gått ner.
Cody?
Hör du mig?
Vakna.
Älskling.
Snälla.
Snälla vakna.
Var är jag?
Du är i sjukstugan, älskling.
Jag minns att jag hade ont i magen.
Ja, det hade du.
Men allt kommer att bli bra nu.
Du kommer att bli frisk.
Jag vet inte hur jag ska tacka dig.
Vi ska lämna er två ifred.
Du behöver vila.
Jag stannar här.
-Är du säker? -Gå.
Varför gråter du?
För att jag är så lycklig.
Vilken konstig anledning.
Du kommer att förstå när du blir äldre.
Abigail?
Cody. Han kommer att bli frisk.
Får jag träffa honom? Jag tänkte lämna lite kort.
Jag ska säga till Becky. Gå till honom, du.
Carson?
Klarade sig pojken?
Det gjorde han.
Så du räddade hans liv.
Jag gjorde mitt jobb.
Och det gjorde du även med Amber.
Det räckte inte.
Jag var så arg.
Jag var så ledsen att förlora henne
att jag ville skylla på någon, och det var lättare att skylla på dig.
Men det var inte rättvist.
Och det var inte rätt.
Menar du verkligen det?
Ja, det gör jag.
Enda anledningen till att jag blev läkare var att jag ville hjälpa folk.
Något säger mig att du har fler liv att rädda.
Och jag tänker inte stå i vägen.
Titta. Till och med Dasher gav mig ett kort.
Alla saknar dig.
Får jag komma in?
Självklart.
Jag tittar till dig senare.
Jag har varit så orolig.
Du skrämde mig verkligen.
Förlåt.
Nej.
Det är jag som ska säga förlåt.
För vad?
För att jag inte har umgåtts med dig.
Men jag lovar att, när du blir bättre, så ska vi göra allt som vi gjorde förr.
Jag ska alltid vara din storasyster.
Till och med när jag är en snorunge?
Det är väl lillebröders jobb, inte sant?
Hur kan jag hjälpa dig med Codys kalas?
Tårta har jag. Men kanske dekorationer?
Det fixar jag.
Där har vi nåt jag aldrig trodde jag skulle få se.
Jag kommer ikapp dig strax.
Skulle ni inte åka igår?
Det var visst dåligt väder nära Cape Fullerton.
Jag ville inte chansa.
Bill var faktiskt vänlig nog att vänta en dag tills vi fick besked.
Om vad?
Om din pojke.
Jag är glad att det gick bra.
Tack för det, Henry.
Dags att åka.
Jag antar att det här är adjö.
-Jag är snart tillbaka. -Räkna inte med det.
Ta hand om dig.
Du med.
Upp i vagnen.
Låt mig göra te åt dig.
Åh, det är ingen fara.
Och du borde inte arbeta i köket.
Faith har koll på Cody. Faran är över.
Carson Shepherd, du är menad att arbeta som läkare, inte kock.
Jag är inte så säker.
Det är jag.
Förstår du inte?
Gud sände dig till Hope Valley av en anledning.
För att rädda ett barns liv.
Sanningen är Cody räddade mig.
Det gjorde ni alla.
Då var det meningen.
Hope Valley är en plats där mirakel sker, där hjälp finns där man minst anar det.
Det har gått några veckor sedan operationen,
och Cody är helt återställd.
Men ibland måste man riskera att förlora någon man älskar
för att inse hur viktigt det är att ta vara på tiden vi har tillsammans.
Kom snart hem, älskade Jack.
Ingen är mig kärare än du.
Med hela mitt hjärta, din hängivna Elizabeth.
Grattis på födelsedagen, Cody.
Öppna mitt nu.
Jag är skyldig dig en ursäkt.
För vad?
Jag hade fel när det gällde dig.
Jag är glad för det.
Ursäkten godtagen.
Har du bestämt dig för att öppna praktik?
Jag funderar på det.
Stadsfullmäktige är beredda att betala halva din lön.
Det var väldigt generöst.
Ett äkta Snyder-basebollträ!
Tack, mr Shepherd.
Han är ingen mister. Han är doktor.
Varsågod.
Det där är från oss. Eller från Lee.
Tom Sawyers äventyr.
Tack, mr Coulter.
Ingen orsak.
Vem är Patrick Coulter?
Han är någon väldigt speciell.
Du påminner lite om honom.
Det här är tidernas bästa födelsedag.
Än är det inte slut.
Vad är det här?
Det är en speciell present.
Till Becky också.
Jag har velat ge er det länge.
Det kom med posten förra veckan.
Vad är det?
Det är ett officiellt adoptionsbevis.
Vad betyder det?
Det betyder att miss Abigail...
...är er mamma.
Är det sant?
Från och med nu kan ni kalla mig "mamma."
Jag ska testa mitt nya slagträ.
Jag följer med.
Okej, men ta det lugnt, unge man. Och var tillbaka till middagen.
Ja, då, mamma.
Jag kommer aldrig att tröttna på det ordet.
Jag är så glad för din skull.
För er alla tre.
Undertexter: Caroline Ahlbäck