Tie ir viņi.
Sagatavoties.
Ievedīs vēl divus cietumniekus!
Sagatavoties pietauvot!
Ieņemt pozīcijas!
Prātīgi!
Vārti ir nodrošināti!
Cietumnieks iet!
Lieliski, vēl viens kameras biedrs.
Neņem ļaunā. Tu šķieti jauks.
Izrādīsim visu. Lai vari iekārtoties.
Spainis, kur mūsu čuras sasalst. Un...
Jā, tas arī viss.
Kā tevi sauc, meiča?
Tā ir Holga. Es esmu Edgins. Un tu?
Esmu bijis daudzās kamerās. Nekad neesmu bijis kopā ar sievieti.
Domāju, ka man patiks.
Došu padomu,
Holgai nepatīk, ja viņu traucē, kad viņa ēd kartupeļus.
-Nozīmīgs dienas mirklis. -Aizveries, tu!
Protams. Turpini.
Mazliet kautrējies, ko?
Neesmu tik slikts, kad mani iepazīst.
Neesi tāda.
Mēs varētu būt ļoti laimīgi...
Laikam pirkstus neadīšu, lai ir dūrainis.
Uz ko es cenšos atstāt iespaidu?
Nav laimes, nav likteņa vēlības
Nāc tuvāk vīnogu sulu uzpildīt
Ar labākajiem malkojam un līgojam
Glāzi tukšojam un dienu izniekojam
Pārstāt to dziedāšanu!
Saprati, Tobias.
Rīt sanāk Apžēlošanas padome.
Nesaceries, Ed.
Par ko tu runā?
Džārnatans šoreiz būs padomē. Viņš ir arakokrietis.
Ja kāds mūs atbrīvos, tas būs viņš.
Tas nenotiks.
Es tev saku, Holga, ledu tu cērt pēdējo dienu.
Ar Lordu alianses atļauju
šī Apžēlošanas padome pasludinās spriedumu
Edgina Dārvisa un Holgas Kilgores lietā.
Šis ir otrais gads ieslodzījumā
par zādzību lielā apmērā un krāpšanu.
Padomes uzdevums ir lemt par jūsu apžēlošanu.
Kas jums sakāms?
Paldies, kancler Anderton, cienījamie padomes locekļi.
Pirms sāku, pamanu, ka kanclers Džārnatans nav ieradies.
Vai mums nevajadzētu pagaidīt?
Kanclers Džārnatans kavējas vētras dēļ. Varat sākt.
Skaidrs. Tikai es...
mēs paļāvāmies, ka viņš ieradīsies.
Sāciet vai atsakieties no sava ziņojuma.
Ļoti labi.
Sākšu ar to, ka izklāstīšu apstākļus.
Būsiet pārsteigts, bet ne vienmēr esmu bijis zaglis.
Pirms daudziem gadiem kļuvu par biedru arfistu grupējumā,
spiegu tīklā, kas zvēr cīnīties pret tirāniju,
aizstāvēt apspiestos, neko pretī neprasot.
Mana sieva Zija atbalstīja manu lēmumu, lai gan apzinājās risku.
Dienā noklausījos algotņus,
apstādināju bandītus viņu gaitās...
pat vedu Tejas Sarkanos burvjus tiesas priekšā.
Naktī atgriezos pie mīļās sievas un meitas Kiras.
Godīgi sakot, dažkārt sāku apšaubīt
zvēresta daļu "neko pretī neprasot".
Bet mana sieva vienmēr teica:
"Tev nav jādod mums viss, bet jādod mums sevi."
Ir ziņas par Džārnatanu?
Vai tuvojas? Jo es varu pagaidīt.
Nedzirdējāt, ko teicām?
Sapratu, vētra. Tikai no tā, ko zinu par Džārnatanu,
šķiet, ka viņš īpaši labi sapratīs manu stāstu.
Negribētu gaidīt veselu gadu, lai atgrieztos un...
Turpiniet.
Noteikti. Tātad.
Kad esi arfists, tev, protams, radīsies ienaidnieki.
Un dažreiz ienaidnieki vēlas atriebties.
Neviens garīdznieks nespēj labot to, ko nodarījis Sarkanā burvja asmens.
Viņu atdzīvināt nebija iespējams.
Kopā ar Ziju nomira arī mana uzticība zvērestam.
Atvainojiet, grūti to izdzīvot no jauna...
bez Džārnatana klātbūtnes.
Atkal tas pats?
Bet viņš nedzirdēja svarīgāko par manu pagātni!
Kā viņš var tiesāt mani, nezinot manu motivāciju?
Mēs pilnībā spējam lemt par jūsu lietu bez Džārnatana.
-Turpini taču! -Labi. Kur es paliku?
Naktī atgriezos pie mīļās sievas un meitas Kiras.
To jau stāstīji. Nevelc garumā!
Labi, atvainojiet. Jā, lielos vilcienos.
Nākamie mēneši bija kaunpilni.
Tad es satiku Holgu.
Viņa apžēlojās par mani.
Viņa apžēlojās par bērnu.
Holga bija viszemākās kārtas pilsone.
Pirms daudziem gadiem viņu izraidīja no cilts
par ciltij nepiederošā iemīlēšanu.
Ātri kļuvām kā brālis ar māsu.
Attiecībās valdīja uzticība un savstarpēja cieņa.
Mums nebija ne naudas, ne iespējas godīgi to nopelnīt,
tāpēc nolēmām par godīgumu nerunāt un izmēģināt ko jaunu.
Reibina apjausma,
ka no tā, ko vienmēr esi vēlējies iegūt,
tevi šķir vienīgi stikla rūts.
Jūs droši vien interesē, kā spējām turpināt noziedzīgu dzīvi
ar mazu meiteni mājās.
Mēs viņu neatstājām mājās.
Pasteidzies! Skrien!
Kira nebija vienīgā sabiedrotā. Mums bija Saimons, viduvējs burvis,
un krāpnieks, vārdā Fordžs, kas mudināja mūs tēmēt vēl augstāk.
Drīz kļuvām par komandu.
Jā, mēs bijām zagļi, bet centos panākt, lai ievērojam noteiktas normas.
Nevienam nedarījām pāri.
Un apzagām tikai tos, kuri to izjustu vismazāk.
Bet viss mainījās, kad satikām burvi Sofīnu.
Par viņu neko nezinājām.
Tikai to, ka viņa vēlas, lai palīdzam aplaupīt Korina torni.
Arfistu cietoksnī. Nezinu, vai to zināt.
Džārnatans noteikti zina.
Tornī bija vērtīgas, ļaundariem nolaupītas relikvijas,
un velvei varēja piekļūt tikai arfisti.
Tāpēc Sofīna griezās pie mums.
Sākumā es atteicu. Negribēju nolaisties tik zemu.
Bet tad Fordžs man pastāstīja, ka starp Korina torņa relikvijām
ir Atdzīvināšanas plāksne,
kas spēj atgriezt dzīvē vienu mirušo.
Pat to, ko nogalinājis Sarkanā burvja asmens.
Varat nojaust, kurp tas ved.
-Kāpēc nedrīkstu doties līdzi? -Piedod, Kira, pārāk bīstami.
Tad tev nevajadzētu braukt.
Mums ir viss vajadzīgais.
Vēl ne. Bet šī ir pēdējā reize.
Tici man.
Galvu augšā, drīz atgriezīsimies.
Par plāksni nepastāstīju.
Salauztu sirdi, ja viss saietu dēlī.
Un, nu,
viss sagāja dēlī.
Uz tikšanos, mīļā.
Iebrucēji!
Viņi ir te!
Mēs nevienam nedarām pāri.
Viņa ir Laika sasaldēšanā. Atsaldē, Saimon!
Nevaru. Sofīna ir pārāk spēcīga.
Ņem plāksni. Rūpējies, lai Kira ir drošībā.
Apsolu.
Pat ja padome paturēs mani ieslodzījumā vēl divus gadus
vai visus divdesmit,
tas nebūs pietiekami liels sods par ļaunāko noziegumu, ko pastrādāju...
nozagu savai meitai tēvu.
Bet ziniet, ja izlemsiet mani atbrīvot,
es līdz mūža galam mēģināšu labot šo kļūdu.
Gribi ko piebilst?
Nē, viss labi.
Pirms paziņojat savu lēmumu, es lūdzu jūs pagaidīt...
-Džārnatan! -Atvainojiet, nokavēju.
Nespēju izteikt, kā priecājos tevi redzēt!
-Holga, tagad! -Sargi!
Atlaidiet mani, ser!
Viņa met kartupeļus!
O, Džārnatan!
Apstiprinājām apžēlošanu!
Lido, putniņ, lido!
Viņš vēl elpo.
Es teicu, ka viņš palīdzēs izkļūt!
DUNGEONS & DRAGONS GODS ZAGĻU VIDŪ
Vai Kira te bijusi?
Kādu laiku māja stāv tukša.
Kur Fordžs varēja viņu aizvest?
Nedomāju, ka atstājis Zobenu krastu. Fordžam patīk pilsētas.
Vakariņas jums un sievai?
-Ko? Nē. -Es ar viņu?
-Ar tādām lūpām? -Pretīgi. Tikai dzērienus.
Braucam ar laivu līdz Baldura vārtiem,
tad uz ziemeļiem.
Kamēr meklējam Fordžu, es apciemošu Mārlaminu.
Esi droša, ka to vēlies?
-Ja nu viņš nevēlēsies runāt? -Nav svarīgi, ko vēlas viņš.
-Labi. -Man vajag atvadīties.
Viņš vēstulē rakstīja, ka vairs nav tavs vīrs.
Vai tad tā nebija atvadīšanās?
-Tu nesapratīsi. -Nē.
Nudien nesaprotu.
Vai tā ir...
Sasodīts.
Fordžs ir lords Nevervinters.
Kā tam klaunam tas izdevies?
Kamēr Kira ir pie viņa, man vienalga.
Nāc, ejam.
Paldies, draugs. Kas vainas manām lūpām?
-Pārāk lielas tavai sejai. -Ko?
Daudziem patīk.
Te nekad nav bijis tik daudz cilvēku.
Noteikti ieradušies uz Saulgriežu spēlēm.
Jā, tētis mani aizveda uz pēdējām, pirms tās aizliedza.
Vai kāds uzvarēja?
Viens dalībnieks iekļuva pēdējā raundā,
tad briesmonis aprija viņa augšdaļu, tāpēc...
nē.
Jauki redzēt, ka Fordžs nav zaudējis pieticības izjūtu.
-Cik ilgs laiks ir pagājis? -Divi gadi.
Nē, cik ilgi gaidām te?
Tēt.
Holga?
Kira.
-Es pēc tevis tā ilgojos. -Sveika, kukainīt.
-Nāc šurp. -Sveiks.
Domāju par tevi katru dienu.
Uzadīju tev šos.
-Kas tie tādi? -Dūraiņi.
Paldies.
Vai tev gājis labi?
Tēvocis Fordžs ļoti labi izturējās.
"Tēvocis" Fordžs?
Nāciet. Viņš grib jūs satikt.
Vēl joprojām nēsāju kulonu, ko uzdāvināji, Holga.
Dažreiz izmantoju, lai ložņātu pa pili.
-Tik savādi, ka esat šeit. -Ei, Kira, paklau.
Es gribu, lai zini, ka es ļoti nožēloju, kā viss izvērtās.
Es riskēju.
Un tas neatmaksājās.
Kāpēc izskaties dusmīga uz mani?
Jo tu izturies tā, it kā tā nebūtu tava vaina.
Te jūs esat!
Vecie draugi.
Cik brīnišķīgs pārsteigums! Nāciet.
Vai es redzu dažus sirmus matus?
Redzu. Man patīk.
Nelietīgi, bet līdzinies profesoram.
Tu izskaties... Kā tu izskaties?
Kā labi izglītots zvejnieks ar noslēpumiem.
Un Holga.
Zinu, ka tev nepatīk apskauties.
Bet man to vajag. Labi?
Pēdējie gadi bijuši briesmīgi, bet teikšu jums tā,
šķita, ka paliksiet ilgāk.
Mēs tikām... atbrīvoti pirms termiņa.
-Par labu uzvedību. -Jā, par labu uzvedību.
Skaidrs.
Laipni lūgti. Ar atgriešanos!
Tik karsta, ka čūlas uzmetīsies.
Un atkal.
Kira, mums jārunā ar virtuves kalpotājiem,
jo tējai nav jābūt tik karstai.
Jā, tēja ir karsta. Kā tu kļuvi par lordu Nevervinteru?
Labi.
Pirms nokļuvi cietumā, tu liki rūpēties par Kiras labklājību.
Tobrīd daudz nedomāju.
Bet pienāca mirklis, kad ieskatījos viņas acīs
un pēkšņi zināju, ka jākļūst labākam.
Protams, nevarēju atdot atpakaļ dārgumus, ko nozagām,
tāpēc, kad lords Neverembers saslima,
izmantoju izdevību kaut ko mainīt.
Korina torņa nauda sekmēja manu kampaņu.
Bet man jums jāsaka,
ka viens to nespētu.
Un tur jau viņa nāk!
Jūs atceraties Sofīnu.
-Joprojām ar viņu sadarbojies? -Viņas dēļ mūs noķēra.
Nav tiesa, nē. Bez viņas noķertu mūs visus.
Un kopš tā laika viņa ir kļuvusi...
par manu galveno padomdevēju.
Tēja ir svilinoša, man jāatvainojas. Svilinoši karsta.
Sofīna.
Vai tu neiebilstu...
Protams.
Labi. Paldies.
Nedomāju, ka liksi pirkstu krūzē, lai...
Izdzeršu vēlāk.
Labi, ja atdosiet plāksni, mēs ar Kiru un Holgu dosimies prom.
Protams, tāpēc tu atgriezies.
Nē, ne jau manis dēļ. Bagātību plāksnes dēļ.
Bagātību?
Nē, tā ir... Atdzīvināšanas plāksne.
Atvaino, ko tas nozīmē?
Tikai tāpēc piekritu laupīšanai.
Viņš tev to teica? Ka atstāju tevi bagātību dēļ?
Pateicu taisnību. Viņai ir tiesības zināt.
Viņš tev melojis, Kira.
Es gribēju... Es gribēju atdzīvināt tavu mammu.
Ed, beidz. Es zinu, cik ļoti alksti viņas piedošanas,
bet, tici man, melot nav labi.
Čūska tāds!
Tu labi zini, pēc kā viņš dzinās.
Kāpēc nepateici, ja to darīji mammas dēļ?
Nevēlējos, lai tu zaudē viņu vēlreiz, ja man neizdotos.
Bet nevar vainot nabadzīti, ka tev neuzticas.
Galu galā
tu melo, kopš ienāci šajā telpā, vai ne tā?
-Izbēgāt? -Centāmies tikt pie tevis, kukainīt.
Kira, paskaties uz mani. Es zvēru, tā bija Atdzīvināšanas plāksne.
Es to darīju mammas dēļ, mūsu visu dēļ. Tici man.
Tu teici, lai tev ticu, kad mani atstāji.
Kira, nē, pagaidi!
-Kira! -Dod viņai laiku.
Viņai gadiem krājies aizvainojums par tavu prombūtni.
Un tu gadiem esi noskaņojis viņu pret mani.
Nē, tā nav taisnība.
Ļoti reti par tevi runājām.
-Dod viņam to, pēc kā viņš nācis. -Plāksni?
Nedomāju, ka atdošu to.
Un arī tavu meitu.
Maita tāds!
Un tagad esat grīdā!
Man žēl uz to noskatīties.
Sofīna ir tiešām ļoti spēcīga burve!
Vajadzēja to saprast iepriekšējā reizē, kad viņa jūs sagūstīja.
Vienmēr esi gribējis mūs notvert.
Nē, gribēju notvert tevi un Saimonu, bet viņš kaut kā izmuka.
Visus šos gadus kopā, un tu divreiz piekrāp mūs ar šo raganu?
Nekad netici krāpniekam.
Izņemot šo...
Kira ir tiešām laimīga, un par viņu te labi rūpējas,
un esmu viņu iemīlējis kā savu meitu.
Nekad nevēlējos kļūt par tēvu, kamēr par tādu nekļuvu.
Bet tas, ka otrs tevi apbrīno,
ļauj sevi veidot pēc tavas līdzības.
Esmu mazliet kā dievs!
Paga, es esmu dievs un lords, man tiešām labi klājas!
Blekvud?
Aizved viņus atpakaļ uz cietumu. Un noteikti savāc atlīdzību.
Labi, man jādodas.
Es gaidu divus bagātākos vīrus no Baldura vārtiem un Dziļūdens,
lai runātu par Saulgriežu spēlēm, kas atkal notiek!
Tas ir ko vērts, vai ne?
Bija patiess prieks jūs abus satikt.
Holga! Holga! Holga!
Nogalini viņus abus.
-Mums viņa jāatbrīvo. -Atbrīvosim.
Pašreiz mums jāglābj sava āda.
-Jā, tu zini, kā, pareizi? -Zinu, ka tu nezini.
Uz ceļiem.
Skaists asmens.
Vai Gelrina Fouhammera darbs?
Kā tu to zini?
Inkrustācija uz kāta.
Kā ar svaru? Vai var atvairīt sitienu?
No tumšā tērauda.
-Ļoti skaisti. -Nolieciet galvas.
Pagaidi!
Ar ko tu to tīri?
Tūlīt zaudēsiet savu galvu.
Un jūs uztrauc tas?
Ja nav grūti.
Ar vārītu linsēklu eļļu. Reizi mēnesī.
Vajadzētu reizi nedēļā. Tāpēc vietām parādās rūsa.
-Labi, cērt nost. -Cērt nost, aiziet.
Ķer viņu!
Apstādini viņu!
Tagad viņiem sadosim!
-Pirms atstājam pilsētu... -Jādabū linsēklu eļļa, zinu.
Tuk, tuk.
Gribēju pārliecināties, ka tev viss labi.
Zināju, ka kādudien viņu atkal satikšu.
Tikai cerēju, ka tas būs citādi.
Tev jāsaprot, ka tad,
kad viņš zaudēja tavu māti,
viņš zaudēja sevi.
Kāpēc viņš meloja par plāksni?
Varbūt kauns atzīt, cik daudz atdevis tāda mazuma dēļ.
Man laikam jāiet ar viņu runāt.
Kas?
Viņš ir prom, mana dārgā. Prom.
Iedevu viņam Bagātību plāksni, un...
viņš aizgāja.
Arī Holga?
Man žēl.
Un gribu, lai zini, - pat ja viņš nav ar tevi,
es vienmēr būšu blakus.
Es zinu.
Tas, ka saskati manī labo,
liek man noticēt, ka tas varētu manī arī būt.
Mēs varētu iešaut viņas istabā bultu ar ziņu.
-Ja nu trāpa viņai? -Būs jāriskē.
Nogalināt meitu ar bultu?
Nē, tas nederēs.
Pat ja viņa saņems ziņu, viņa nenāks. Viņa domā...
ka viņas tētis ir Fordžs.
Mums jāiekļūst pilī un viņa jānolaupa.
Tas ir neprāts, Ed.
Nevera ir nepieejamāka par Korina torni. Pats zini, kas notika.
Mums vajadzēs komandu.
Komandu? Kurš mums palīdzēs? Mums nav, ko viņiem samaksāt.
Jā, bet Fordžam ir.
Bagātie liks likmes Saulgriežu spēlēs.
-Velvē būs kaudze naudas. -Jā.
Vēl arī plāksne.
Un tad Kira zinās, ka...
Mēs viņu atstājām pamatota iemesla dēļ.
Es tā neteiktu, bet... jā. Jā.
Ko mēs aicināsim komandā?
Interesanti, vai Saimons vēl ir Triborā.
Saimons ir briesmīgs burvis.
Divus gadus neesam satikuši, noteikti ir kļuvis labāks.
Neviens nespēj turēt sveci šādi.
Kā būtu ar šo? Jums patīk svaigi pļautas zāles smarža?
Sajūtat? Svaigi pļauta zāle.
Mans piecgadīgais prot šo triku.
Bet vai viņš prot arī šo?
Bū.
Nav kļuvis labāks.
Nedomāju, ka svarīgi ir tas, ko viņš tur dara.
Diezgan grūti radīt šādu migliņu.
Jebkurš spēj radīt lielu miglu, bet ne šādu migliņu,
tā ir īstā burvestība.
Vai tas ir...
Viņš mums zog no kabatām!
Nav tā, kā domājat. Tā ir daļa priekšnesuma.
Viņš melo.
Ķeriet viņu!
Vairoga burvestība!
Tā nebija vairoga burvestība.
Man šis šovs nepatīk.
Tu mirsi!
-Saimon? -Holga!
-Paliksi, ja nu lūgs atkārtot? -Vediet mani prom.
Es būtu varējis brīdināt, ka Fordžs ir maita.
Pametot velvi, Sofīna centās mani nogalināt,
un viņš tikai noskatījās.
Runā, ka viņa padarīja lordu Neveremberu slimu,
lai atbrīvotu ceļu Fordžam.
Viņas burvju spējas ir izcilas.
Nevērtē sevi par zemu. Redzējām tavu šovu.
Jā, vari viņu uzveikt ar svaigās zāles triku.
Tas ir smieklīgi.
Es nevainoju jūs par vēlmi glābt Kiru,
un man patīk doma Fordžu gāzt no troņa,
bet nav vērts aplaupīt Neveru.
Un apzagt skatītājus ir vērts?
-Cik lielu trūkumu tu ciet? -Bezcerīgu.
Šovakar taisījos gulēt teātrī,
-bet nu tas šķiet neapdomīgi. -Un?
Vai vispār zinām, kāda tumša maģija aizsargā velvi?
-Mēs uzzināsim! -Kā?
Tiksi garām visai pils sardzei?
Es? Nē.
Druīds varbūt, mainīgais.
Varētu nemanīts iekļūt un izkļūt kā...
-kā pele vai... -Briedis.
Jā, kā briedis! Iejuks citu pils briežu vidū.
Neapsmej mani.
Kur mēs varam atrast druīdu?
Es pazīstu druīdu. Doriku.
Viņa nudien ir vienreizēja.
Izklausās romantiski.
Jā. Man tā bija.
Taču viņai mans pašcieņas trūkums šķita nepievilcīgs.
Nav tava labākā īpašība.
Paldies.
Fordža Ficviljama vārdā
ieslodzītajai tiek piespriests nāvessods, saraujot gabalos,
par to, ka runāja sliktu par mūsu vadoni.
Smaragda anklāvs nekad nepiekāpsies!
Taisnīgumu nevar nogalināt!
Pēc manas pavēles.
-Tava Dorika ir mazliet radikāla. -Gatavi?
Nē, tā nav Dorika.
Aiziet! Nogalini viņu!
Aiziet!
Tā ir viņa.
-Kas tas īsti ir? -Pūčlācis.
-Cik augstu ir tā vieta? -Tepat augšā.
-Paliec, kur esi! -Pagaidi! Tas esmu es!
-Saimons. -Kāds Saimons?
Ai.
Saimons Omārs.
Burvis.
Es izrādīju tev uzmanību.
Teici, ka tevi saskumdināju.
Ne tāpēc, ka kaut ko darīju, bet kāds biju.
-Jā. -Jā.
Ko tu te dari?
-Mums vajag briedi. -Mums nevajag briedi.
Mēs gāzīsim Fordžu Ficviljamu.
Kā tu sāki dzīvot te?
Es piedzimu cilvēkiem, kuri negribēja tīflingu bērnu.
Meža elfi mani pieņēma.
Smaragda anklāvā viņus aizstāvu.
Tieši tāpēc pievienojies mums!
Tu vienīgā iekļūsi pilī nemanīta
un pastāstīsi, ar ko mums darīšana.
Kā nojaut, es neuzticos cilvēkiem.
Manuprāt, esat naidīgi un savtīgi.
Manuprāt, esi mazliet nejauka.
Ja tas līdz, esmu tikai pa pusei cilvēks.
Bet esi slikts burvis.
Nē, Saimons ir varens burvis!
Viņš ir Elminstera Omāra pēctecis.
To var paveikt vienīgi ar pārliecību, ka to var paveikt.
-Viņam tās nav. -Jā, tas ir patiesi.
Saimonam varbūt nav mana prāta vai Holgas spēka,
bet, kad vajag, jauneklis spēj daudz.
-Tāpēc viņu izvēlējos. -Arī vienīgais burvis, ko pazīsti.
Holga, tu nepalīdzi.
Kāds īsti ir tavs devums?
Mans? Es esmu plānotājs. Saproti?
Es sastādu plānus.
Tu jau esi izplānojis, kāda tagad no tevis jēga?
Ja plāns, pašreizējais plāns, izgāžas, es sastādu jaunu plānu.
Tu sastādi plānus, kas izgāžas.
-Nē. -Viņš spēlē arī lautu.
Holga, nav svarīgi. Tici man, esmu neaizstājams.
Nu,
neviens no plāniem, ko izmēģinājām Fordža gāšanai, neizdevās.
Mēs apšaubījām to, kā viņš nācis pie varas,
viņš pasludināja mūs par ienaidniekiem.
Sāka iznīcināt mūsu mājas
un nogalināt mūsu ļaudis.
Ja mēs drīz Fordžu neapstādināsim,
nebūs palicis nekas, ko aizstāvēt.
Es to nedaru naudas dēļ.
Daru to cilvēku dēļ, kuri mani pieņēma, kad citi atteica.
Tad mēs paturēsim tavu daļu.
Jūtu tavu nepacietību.
Zas Tām.
Tu vienmēr esi bijusi mācekle, uz kuru visvairāk paļaujos.
Noņem galvassegu.
Tev nav jāslēpj zīmes no manis.
Labāk būt nodīrātai un nomizotai,
nevis pavadīt vēl stundu ar Fordžu Ficviljamu.
Tas vīrs ir neciešams.
Bet bez viņa šarma nekad tik tālu nebūtu tikuši.
Dzīvība ir apgānījusi šo pasauli gana ilgi.
Vari būt mierīga, jo zini, ka tavs darbs ir gandrīz pabeigts.
Te tu esi!
Bez kapuces, kā redzu.
Šķiet, labāk to atstāt galvā.
Zini, jūs, Tejas Sarkanie burvji,
neesat tik populāri, kādiem jums jābūt ārpus Tejas.
Un, protams, tu drīz kļūsi ievērojami nepopulārāka.
Bet es esmu tālu no tā, lai teiktu, kas tev jādara.
Ieradušies Koldvels un Piradosts. Taisījos viņiem...
Šausmīgi, vai ne? Kaut kas jādara ar šiem krēsliem.
Tie ir...
Es domāju, pamanīsiet, ka esam darījuši visu iespējamo,
lai sargātu vērtības, kuras jūs varētu vai nevarētu
izmantot derībām Saulgriežu spēlēs.
Visos pils spārnos ir režģi.
Ja izziņo trauksmi, neviens netiek ne iekšā, ne laukā.
Un tad šeit ir...
pati velve.
Mana galvenā padomniece Sofīna pastāstīs visas detaļas.
To aizsargā Mordenkeinena slepenais zīmogs.
Nu...
varbūt ne visas detaļas, bet...
pietiek ar to, ka tā ir ārkārtīgi spēcīga burvestība.
Drīkstu vaicāt, kas jūs pamudināja atjaunot spēles?
Lords Neverembers uzskatīja tās par brutālām.
Mēs ar lordu Neveremberu esam dažādi.
Piemēram, man patīk kustēties, bet viņam patīk būt miera stāvoklī.
Jūs esat briesmīgs.
Mēdzu būt nerātns.
Patiesībā spēles vieno pilsētu vairāk nekā jebkas cits.
Un valdības uzdevums nav liegt cilvēkiem to, ko viņi vēlas.
Vai liegt jums, sasodītie bagātnieki, gūt peļņu no viņiem.
Kurš vēlas atspirdzinošus dzērienus?
Klusumu!
Mūsu vidū ir mainīgais.
Hei!
Stāt!
Nevaru viņu notvert!
Tātad viņa pārvērtās par briedi.
Tikai pašās beigās.
-Esi pilnīgi droša par Sofīnu? -Redzēju viņas zīmes.
Tāpēc nespēju pretoties Laika sasaldēšanai.
Fordžs visu zināja. Pie viņa ir mana meita kopā ar Sarkano burvi.
Velvi sargā kaut kāds "Mortikeimena slepenais zīmogs".
Mordenkeinena?
-Jā, pareizi. -Žēl.
Kas?
Ja velvei ir Mordenkeinena zīmogs, iekšā netiksim.
-Necaurejams. -Nevar atvērt ar burvestību?
Labi, atkal sākas.
Ienīstu, ka visi domā, ka ikvienu ķibeli var risināt burvestība.
Ir robeža. Tā nav nekāda vakara pasaciņa.
-Šī ir īstā pasaule. -Tātad to nevar atvērt?
Varētu, ja es būtu pasaules spēcīgākais burvis, tātad nē.
Vai ja mums būtu Atslēgšanas ķivere.
Kas?
Ķivere, kas atvieno visas tuvumā esošās burvestības.
Bet tam nav nozīmes.
Jau sen pazudusi. Mums beigas.
Beidz.
Kur problēma? Varam atrast ķiveri.
Ja arī atrastu, nevarētu lietot bez pielāgošanas, kas man nepadodas.
Tu to vari. Zinu, ka vari.
-Ja tu saki tā, nepalīdz. -Palīdz, ja tu tā saki.
-Bet es nevaru. -Vari gan.
-Bet es neteikšu. -Pasaki.
-Nē! -Labi.
Lai paliek starp mums. Negribu graut grupas morāli.
Kādu morāli?
-Holga zina, kur ir ķivere. -Zini?
Mana cilts cīnījās ar Pūķu kultu Evermorsā.
Pajautāsim, kur tā palika.
Tā kauja notika pirms gadsimta. Visi ir miruši.
Un tad? Izmanto burvestību.
Tikko nolasīja morāli par to, ka ne visu var labot ar burvestību.
Patiesībā to es protu.
Vari atdzīvināt mirušos?
Nevaru atdzīvināt,
bet es spēju mirušajiem uzdot jautājumus,
tad viņi atkal ir miruši.
-Fui. -Jā, diezgan šausmīgi.
Diezgan brīnišķīgi.
Dodamies uz Evermorsu. Paldies, Saimon, par dzērieniem.
Ko? Nē...
Samaksā ar burvestību.
Mainīgais noteikti ir kāds no Fordža bijušajiem partneriem.
Vai iespējams, ka Fordžs ir pret mums?
Kamēr viņš gūst peļņu,
Zasa Tāma iekarojumiem netraucēs.
Es tos zagļus atradīšu.
Pirms aizej,
vīri aiz mums ļāva viņiem izbēgt.
Sapratu.
Viņš ir tejens!
Ei, Ed.
Skat, kur esam.
Pie Mārlamina? Tiešām?
Kāpēc lai tu sev to nodarītu?
Paņemšu dažas lietas.
Nokrāsojis slēģus.
Skaisti.
Holga!
Sveiks, Mārlamin.
-Tas ir Mārlamins? -Jā.
Visi bijām pārsteigti, kad pirmo reizi viņu satikām.
Šķita, ka tavs cietumsods bija ilgāks.
Es izbēgu.
Tā pati vecā Holga.
Ar ko esi nodarbojies?
Kā allaž.
Man ir dārzs. Strādāju pie grāmatas.
Redzu, ka tev joprojām ir spieķis, ko uzdāvināju.
Jā. Jā.
Vari to ņemt līdzi, ja vēlies.
-Gvinai nepatīk pastaigas. -Gvinai?
-Esi mājās, mīļais? -Šeit.
Nospiedu kaudzi varžu kareivju...
Sveika.
-Kas tā tāda? -Gvina, šī ir Holga.
Daudz par tevi esmu dzirdējusi.
Paspiestu roku, bet...
Priecājos.
Cik ilgi paliksi pilsētā?
Braucu cauri.
Papļāpāšu ar mirušajiem Nesmē dienvidos.
Lieliski, jā.
Nomazgāšos pirms vakariņām. Ko ēdīsim?
Iekonservēju zosi un salasīju asās ogas.
Priecājos iepazīties.
-Cik ilgi jūs abi... -Gadu.
Viņa dara tevi laimīgu?
Laimīgāku nekā es?
Teiksim tā, viņa godīgi pelna iztiku.
Viņa nepārdzer jēgu.
Viņa neliek man raudāt rīta agrumā,
liekot prātot, kur ir palikusi.
Mani nomāca sāpes.
Mani izraidīja no cilts, jo biju kopā ar tevi.
Un es centos radīt mājas, lai tu varētu to aizmirst.
Bet tu to nespēji.
Gvina šķiet jauka.
Tu to esi pelnījis.
Paldies.
Kad tu aizgāji, es zaudēju savu ģimeni.
Man laimējās, jo atradu citu.
Un es novēlu tev to pašu.
Mana mīļā vecā Holga.
Mēs gāzīsim Fordžu no troņa.
Parādīšu Mārlaminam un Aļņu ciltij, ka bijuši muļķi, mani izraidot.
Nav laimes, nav likteņa vēlības
Nāc tuvāk vīnogu sulu uzpildīt
Ar labākajiem malkojam un līgojam
Glāzi tukšojam un dienu izniekojam
-Rī-ro! Jā, tā gan -Rī-ro! Jā, tā gan
-Mūsu darbi var pagaidīt -Mūsu darbi var pagaidīt
-Cilvēku muļķību redzējām -Cilvēku muļķību redzējām
-Nevis līksmo, bet gaužas -Nevis līksmo, bet gaužas
-Rī-ro! Jā, tā gan -Rī-ro! Jā, tā gan
-Mūsu darbi var pagaidīt -Mūsu darbi var pagaidīt
-Cilvēku muļķību redzējām -Cilvēku muļķību redzējām
-Nevis līksmo, bet gaužas -Nevis līksmo, bet gaužas
Tik daudz manu radinieku atdeva šai kaujā dzīvību.
Vienmēr iztēlojos, ka mani apglabās šādā svētā zemē.
Jā.
Vai kādam ir lāpsta?
Labi, Saimon, kā tas darbojas?
Izlasu burvestību no šī garīdznieka pazīšanas zīmes.
Vajadzētu būt kaut kur te. Lūk!
Labi. Kad mirušais atdzīvosies, varam uzdot piecus jautājumus,
tad viņš mirs, vairs atdzīvināt nevarēs.
Kāpēc piecus jautājumus?
-Nezinu, vienkārši tā ir. -Šķiet patvaļīgi.
-Vai varam to sākt, lūdzu? -Labi, jā.
Burvīgi.
Varbūt nesaku pareizi.
Nenobijos, biju pārsteigts.
Sāku.
Vai tevi nogalināja Evermorsas kaujā?
-Jā. -Lieliski!
Ne tev. Man ļoti žēl.
-Vēl četri jautājumi, jā? -Jā.
Nē, tas nebija tev.
-Vai tas skaitījās jautājums? -Jā.
Nolādēts.
-Atbildi tad, kad runāju ar tevi, labi? -Jā.
Kāpēc beigās teici "labi"?
Neteicu.
Fantastiski. Kur ir lāpsta?
Touk Horgat.
Vai kaujas laikā redzēji Atslēgšanas ķiveri?
Tā bija pie mana vadoņa Stenhārda Grimvulfa.
Labi.
Un ko Stenhārds Grimvulfs ar to izdarīja?
Kad kulta ļaudis šķērsoja kori, mēs zinājām, ka bijām vairākumā.
Bet skaitliskais pārākums neko nedeva cīņā ar pūķi Reikoru.
Horgat!
Ņem šo un bēdz.
Nekādā gadījumā neatdod Reikoram!
Skaidrs, ser. Neuztraucies.
Tas ir pēdējais, ko atceros.
Jā, nu...
Paldies par palīdzību.
Ejam meklēt Stenhārda Grimvulfa kapu.
Pagaidi! Pagaidi!
Vai neuzdosi pēdējos trīs jautājumus?
Ko viņam jautāt? Jau pateica visu, ko zina.
Nedrīkst viņu tā atstāt. Paskaties uz nabadziņu.
Labi.
Tavs mīļākais ēdiens?
Auzas. Nē, mieži.
Nu gan.
Vai tev patīk kaķi?
Īsti ne.
Labi.
Cik ir divi plus divi?
Man nepadodas matemātika.
-Vai nejūties labāk? -Nē.
Bieži grūtākais lēmums, ko vadonis var pieņemt,
ir par brīdi, kad atkāpties.
Es devu pavēli.
Es liku kaujas pavēlniekam nogādāt ķiveri
ātrākajam jātniekam Venam Salafinam.
Ja tiksim pāri korei, varēsim...
Ne jau atkal.
Bija kaujas rīts.
Izkāpjot no vannas, kāja paslīdēja uz akmens.
Un tad tu devies kaujā?
Nē. Es nomiru no kritiena.
Bet Stenhārds Grimvulfs teica, ka iedevis ķiveri Venam Salafinam.
Tas esi tu, vai ne?
Es esmu Svens Salafins. Vens ir mans brālis.
Kaut kāds murgs.
Vai Vens vesels?
Mani ievainoja, un es zaudēju zirgu, bēgot no kaujas lauka.
Par sevi nedomāju.
Vajadzēja nogādāt ķiveri drošībā.
Tas bija tejens ar Zasa Tāma zīmi.
Es gaidīju nāvējošo sitienu.
Bet to nesaņēmu.
Viņš bija laipns.
Viņš teica, ka esot Ksenks Jendars.
Viņš bija aizmucis no Zasa Tāma un dzīvoja trimdā.
Kad miru, viņš apsolīja ķiveri turēt drošībā.
Kaut kāda iemesla dēļ es viņam noticēju.
Tu joko. "Laipns" tejens?
Runāju patiesību.
Tu runā muļķības.
Tas tejens meloja, un tu miri velti.
Ķiveri neatrast, jāmeklē cita iespēja iekļūt velvē.
Nē, esmu dzirdējusi par Ksenku.
Paladīns, palīdzēja anklāvam uzveikt Talosa priesterus.
Es zinu to vārdu.
Tēvocis teica, ka Ksenks atvairījis Beholderu ar uzasinātu ķirbi.
-Uzasinātu ķirbi? -Kaut ko asu.
Tejeni ir slepkavas. Punkts.
Ko?
-Es arī par viņu esmu dzirdējusi. -Nē.
Viņš cīnījās kopā ar brālēnu Enourokā. Teica, ka esot krietns vīrs.
Varat visi uzmeklēt jauko Ksenku un pīt cits citam matus.
Es izdomāšu citu veidu.
-Kāda problēma? -Slikta pieredze ar tejeniem.
Zinu, kā tu jūties. Bet mums ir maz laika.
Es pieviltu Ziju.
Nē. Tu to darītu, lai glābtu viņu un Kiru.
Ja Ksenks izrādīsies maita, es viņu uzšķērdīšu.
-Ļoti mīļi. -Ko mēs varam zaudēt?
Kāds zina, kur ir glupais Ksenks?
Dzirdēju, ka strādā pie arfistiem Mornbrina vairogā.
Lieliski! Arfisti.
Kāda problēma ar arfistiem?
Arī ar viņiem slikta pieredze.
Labi, ejam.
Atvainojiet?
Es vēl esmu dzīvs.
Pareizi.
Kāda ir tava mīļākā grāmata?
Grūti izvēlēties vienu.
-Piektais jautājums? -Jā.
-Labi. -No vēsturiskiem darbiem, es teiktu,
Laikantusas cara lielais ilknis.
Tas bija tikai ceturtais jautājums.
Kukū!
Velns.
Vilkt! Vilkt!
Aiziet, spēcīgāk!
Tas ir dzīvs!
Paldies!
-Viņš ir interesants. -Esmu redzējis interesantākus.
-Ed, ej ar viņu runāt. -Pati ej runāt.
Esmu vilcis kaķus laukā no zivīm.
Ksenks, vai ne?
Uz šo jautājumu neatbildēšu, kamēr nezinu, ar ko runāju.
Es esmu Holga Kilgore.
Saimons, Edgins un Dorika tur tālāk.
-Kas atvedis jūs uz Mornbrinas vairogu? -Tu.
Mēģinām atrast Atdalīšanas ķiveri.
Atslēgšanas.
Daudz dzīvību zaudēts, aizsargājot ķiveri.
Sarunas par to mazinātu viņu upuri.
Dženklī.
Dženklī tev arī, labais kungs.
Tu esi zināms kā cieņas un goda vīrs,
un es varu apliecināt, ka vēlamies ķiveri ļoti cēla iemesla dēļ.
Jā. Mēs kādu aplaupīsim.
Holga!
Ne jau kuru katru. Fordžu Ficviljamu.
Un Tejas Sarkano burvi, ar ko viņš sadarbojas.
Nāciet man līdzi.
Kas šī ir par vietu?
Arfistu svētnīca.
Bet jūsu draugs Edgins to noteikti zināja.
Kā tu zināji, ka biju arfists?
Iespējams, tu nodevi savu zvērestu,
bet tavs zvērests nenodeva tevi.
Tikai tāpēc, ka teikums ir simetrisks, nenozīmē, ka tam ir jēga.
Kāpēc gribi aplaupīt Ficviljamu?
Viņš nozaga Edgina meitu un lielu daļu mūsu dārgumu.
Arī Atdzīvināšanas plāksni.
Viņam tas viss nav jāzina.
Es tikai...
Citiem vārdiem, Fordžs ir kuces dēls.
Tātad jūs vainojat viņa māti viņa samaitātībā.
Ko?
Nē, tas ir izteiciens.
Skaidrs.
Labi nepārzinu vietējos izteicienus.
Tu jokus nesaproti?
Ja Ficviljams ir apvienojies ar Sarkano burvi,
viņu nolūki nav tikai politiski.
Pirms gadsimta melnais mags Zass Tāms
bija viens no astoņiem zulkiriem, kas valdīja pār Tejas tautu.
Lieliski, vēstures stunda.
Bet Tāma alkām pēc varas nebija gala.
Saulgriežu priekšvakarā
galvaspilsētas iedzīvotāji pulcējās svinībām.
Bez viņu un viņa līdzvaldnieku ziņas
Tāmam bija pašam savs plāns:
sarīkot negodīgu apvērsumu.
Viņš izlaida brīvībā Aicinošo nāvi,
burvestību, kas aprij dvēseli katram, kurš to ierauga,
paverdzinot savā varā.
Ar savu Sarkano burvju palīdzību Zass Tāms radīja nemirstīgo armiju,
kas ļāva viņam iekarot visu tautu.
Zasa vara nesniedzas tālāk par Tejas robežām.
Viņš ar Sarkanajiem burvjiem nebūs mierā,
kamēr nebūs saindējis visu Feirūnu ar savu ļaunumu.
Esi beidzis? Mēs jau zinām, ka Sarkanie burvji ir slikti.
Arī Fordžs to zina.
Tātad, ja viņi palīdzēja viņam pārņemt varu, ko viņi no tā gūst?
Šķiet, mums ir kopīgs ienaidnieks.
Iedod mums ķiveri, un mēs gāzīsim Fordžu.
Neviens nepaliek pie varas, ja nav bagātības.
Un Sarkanie burvji zaudēs marioneti.
Kas notiks ar bagātību, ko nolaupīsiet?
Kāda tam nozīme?
Nepiedalīšos negodīgā ceļā iegūtas naudas nelikumīgā izmantošanā.
Labi. Sadalīsim pilsētas iedzīvotājiem.
-Zvēri. -Ko?
Uzliec roku uz šī arfistu zīmoga
un zvēri, ka visu iegūto bagātību
izdalīsi Nevervinteras iedzīvotājiem.
Protams, labi.
Aiziet, Ed.
Apsoli, ka atdosi Fordža naudu cilvēkiem.
Apsolu, ka es...
atdošu Fordža naudu Nevervinteras iedzīvotājiem.
Paturi to.
Iespējams, pats saviem vārdiem vēl netici, bet es ticu.
Jā. Priecājos par tevi. Saimon, ņem šo.
Kur ir ķivere?
-Pazemes dzīlēs. -Pazemē?
Necenties to sargāt? Kāpēc to likt tur?
Tā ir pēdējā vieta, kur ietu kāds, kam dzīvība dārga.
-Izklausās jauki. -Tieši pretēji.
Zinu. Es ironizēju.
Ironija ir asmens, kas visvairāk ievaino tā lietotāju.
Jā? Tu tā domā, Ksenk?
Zobenkalnu austrumos var iekļūt
Kriptgārdenas mežā,
no kura varam nolaisties Dolblundes drupās.
Ja drīkstu jautāt, kāpēc atteicies no arfistiem?
Kad biju arfists, nogalināja manu sievu.
Man žēl.
Vai uzbrucēji tika sodīti?
Tu domā tejenus?
Nē.
Ne visi tejeni ir ļauni.
Es biju zēns, kad Zass Tāms pārņēma varu Tejā.
Pats pieredzēju burvestību šausmas.
Godprātīgi vīri pārvērtās par briesmoņiem.
Prātus dzēsa acumirklī.
Vecāki vērsās pret pašu bērnu.
Es aizbēgu, paliku dzīvs,
bet mainījos uz visiem laikiem.
Mēs abi esam zaudējuši daļu sevis.
Svarīgi, ko darām ar to, kas palicis pāri.
Es teicu, ko darīšu.
Ielauzīšos Neveras pilī, lai atgūtu savu ģimeni.
Un kam tev plāksne?
-Gribi atdzīvināt savu sievu. -Jā.
Ļoti labi.
Tikai tā, ko mēs saucam par dzīvi, ir viena no daudzām.
Atgriežot mīļoto vecajā dzīvē,
vari atņemt viņai jauno dzīvi.
Vai kāds cits var jāt viņam blakus?
Sekojiet man līdz atverei.
Atverei?
Pazemē ir daudzas ieejas.
Šī ir mazāk uzkrītošā.
Es iešu pēdējais.
Dienas gājiens. Izvēlējos taku, lai izvairītos no ļaudīm.
Neatpalieciet un esiet klusi!
Lai kas dzirdēts par šo vietu, tā ir maza daļiņa no patiesās bīstamības.
Ja kļūst par tumšu,
varat turēties pie rokas, es vedīšu jūs.
Es jau tagad saku, ka viņam pie rokas neturēšos.
Uzmanīgi. Es šim puisim neuzticos.
Lai arī viņš mums palīdz?
Viņam kaut kas ir aiz ādas.
Aiz ādas ir vienīgi mana miesa.
-Viņš to dzirdēja? -To es arī dzirdēju.
Es tevi ienīstu.
Taka uz drupām ir šeit.
Nekustieties!
Rohnoni.
Intelekta rijēji. Mazi, bet baisi.
Apdullina upuri un apēd smadzenes, pārņemot ķermeni.
-Ko mēs darām? -Ne skaņas.
Viņus piesaista mentālā enerģija.
Jo augstāks ir laupījuma intelekts, jo lielāka iespēja, ka viņi uzbruks.
Mazliet aizvainojoši.
Te tā ir. Planējošā pilsēta Dolblunde.
Ķivere atrodas aizas tālākajā malā.
Bet brīdinu, ka tiltu aizsargā senas Rūķu lamatas.
Jāseko precīzai formulai, lai mehānismu neiedarbinātu.
-Kāda ir formula? -Diezgan vienkārša.
Sākot no centra, izmanto tikai nepāra bluķus,
pārvietojas uz priekšu, izņemot katru piekto soli,
kuru liek sānis.
Vienalga, pa kreisi vai pa labi,
galvenais, pirmais un pēdējais saglabā distanci.
Tad turpina. Tikai nepāra bluķi.
Taču vidū pāriet uz pāra bluķiem.
Tāpat, tikai tagad solis sānis ik pēc ceturtā soļa,
līdz sasniedzam trīs...
Iespējams, es...
uzliku kāju uz tilta.
Neapjautu, ka tas tur sākas.
Tāpēc... atvaino.
Konstrukcija nav ļoti stabila.
Nevari mūs pārcelt pāri ar burvestību?
Telekinēzei par tālu.
Man somā ir virve.
Var piesiet pie cirvja.
Pārsviest pāri, lai ieķeras klintī.
-Tu zini, ka klints ir cieta. -Aizveries.
Kur tu dabūji to?
Ko, Mārlamina spieķi?
Nočiepu burvim Pelēkajās virsotnēs.
Tas nav spieķis.
Tas ir Te-un-tur zizlis.
-Kas? -Aptuveni 450 metru attālums.
Skatieties.
Te.
Tur.
Tas darbojas!
Redzat?
Pat nevajadzēja tiltu!
Man sanāca.
Labs gājiens.
Šo es tev dodu, uzticoties, ka sargāsi ar savu dzīvību.
Sargāšu.
Turi šo.
Šeit ir ļaunums.
Vai tie ir...
Tejenu slepkavas.
Izskaties vecāks, Jendar. Noteikti visu netīro mirstīgo asiņu dēļ.
Un tu, Dralas, tikpat pretīgs kā pagājušajā reizē, kad tikāmies.
Rūpēšos par to, lai vairs netiekamies.
Atstājiet viņus man.
Priecājos, ka viņš ir mūsu pusē.
Mums jābēg.
Kāpēc? Tu visus nogalināji.
Nav viegli nogalināt to, kurš jau ir miris.
Gatavs nākamajai cīņai, Jendar?
Ātri!
Nu gan apaļš pūķis.
Tas ir Temberčods. Noteikti atradis jaunu alu.
Vai iepriekšējo apēdis?
Es palīdzēšu.
Strupceļš!
Saimon! Tur augšā!
Paldies tev.
Tu arī man būtu palīdzējis.
Jā.
Nelietis neliekas mierā!
Aiziet! Viņš ir iesprūdis!
Mēs arī.
Mēs noslīksim!
-Uztaisi portālu laukā no šejienes! -Portālu var uztaisīt tur, kur redzu!
Gribi tikt no tās sienas uz to sienu?
Tas ir sālsūdens.
Saimon, atceries triku, ko veici Traiborā?
Svaigas zāles smaržu?
Nē, degošā pirksta triku.
-Jā, kāpēc? -Holga, iesit viņam!
Gribi viņu saniknot vēl vairāk?
Pēc mana mājiena visi ienirst.
Tas būs signāls tev, Saimon, skaidrs?
Ko tu tā skaties?
Arfists mostas no snaudas.
Aiziet, Holga!
Vēlreiz!
Tagad!
Te es jūs atstāšu.
Vēlu jums veiksmi ceļā.
-Tu nenāksi līdzi? -Ietu, ja varētu.
Bet šis ir jūsu uzdevums.
Iedevu jums rīkus. Izmantojiet tos.
Vai nevari izmantot tos mūsu vietā?
Tu esi daudz prasmīgāks cīņā un stratēģijā.
Gandrīz visā, izņemot runāšanu.
Runāt ar tevi nav viegli.
Gadījumos, kad ticība zūd un šaubas pieaug,
es atceros Senču doktrīnu...
Labi. Tiksimies vēlāk.
Tur viņš aiziet.
Vienkārši izzūd tālumā.
Iet tik taisnā līnijā.
Oho, pagaidi. Piegāja pie akmens.
Vai ies apkārt?
Nē.
Pāri akmenim.
Ko tu murmini?
Gatavojos saskaņot.
Ja nevarēšu savienoties, tā nelīdzēs.
Liels spiediens, ņemot vērā to, ko pārdzīvojām, lai to iegūtu.
Jā, tas man skaidrs.
Tātad mūsu liktenis ir tavās rokās.
Lūdzu, beidz.
Tur jau viņš ir - varenais Saimons Omārs.
Burvis, kas cēlies no burvju asinīm.
Kas tu esi?
Tu mani nepazīsti?
Mani arī sauc Omārs.
Tu esi mans vecvecvectēvs.
Diezgan varena ķivere.
Kas tev liek domāt, ka esi tās cienīgs?
Es sev ticu?
Tu jautā man?
Nē, es esmu drošs.
Es esmu lielisks burvis.
Ak tad esi?
Jocīgi ar burvestību.
Tā izvēlas, kurš to drīkst izmantot.
Un tā necieš muļķus.
Kāpēc tu man to stāsti?
Domāju, ka tu zini,
Saimon.
Vai tu saskaņojies ar to?
Tev viss kārtībā?
Es palīdzēšu.
Kas notika?
-Es runāju ar kādu. -Un?
Ar savu vecvecvectēvu. Viņš...
neizpalīdzēja.
Tu ar viņu runāji?
Izskatījās, ka ķivere aizlidoja mirklī, kad to uzliki.
Tur laiks rit citādi.
Labi, izmēģināšu citu pieeju.
Lieliski. Jauna pieeja. Mēģini.
Tu to vari. Tu to vari.
Tev izdodas labāk. Nelidoji tik ātri.
Tā turpini.
Pēc sešām stundām dodamies uz Nevervinteru.
Ja tev neizdosies, neatgūšu savu ģimeni.
Brīnišķīgi.
Neesmu redzējusi lielāku gļēvuli.
Gļēvuli? Tu arī te slēpies.
Labi. Es tikšu ar to galā.
Nē, nē, nē.
Es to nokārtošu.
-Un tu gribi būt arfists. -Klusu!
Ak Dievs. Sasodīts.
Tur tā ir.
Necenties to notvert.
Tev vienkārši tā jāatlaiž.
Ed!
Ed! Mums ir problēma.
Es to nespēju.
Ķiveri?
Mēģinu stundām ilgi! Netieku garām vecajam mērglim!
Teicu, ka nespēšu salāgot. Es esmu muļķis!
Ko trokšņojat?
Viņam ir sīka ķibele ar ķiveri.
Aiziet, Saimon, izdari to.
Jā, jā. Paldies, Holga. Es to izdarīšu.
Tieši to es teicu toreiz tev krodziņā,
bet tu neklausījies.
Kā to saprast, ka viņam teici?
Viņš neļāva to stāstīt, lai negrautu morāli.
Zini, kāpēc? Tu esi vislielākais tiepša, ko pazīstu!
Pierunā mūs darīt kaut ko, zinādams, ka neizdosies,
un tad vaino mūs, kad viss saiet grīstē!
Ja nespēj saskaņot, izdomāsim plānu B.
Plānu B? Izrakām manu ģimeni. Devāmies Pazemē pēc tās ķiveres.
Un visu šo laiku zināji, ka viņš to nespēj?
Jūs, cilvēki, nespējat nemelot.
Es nemeloju. Tiešām domāju, ka Saimons to spēj.
Klau, mums ir pāris stundu līdz spēļu sākumam.
Tā mēs darām. Mēs izgrozāmies.
Lai nečīkstētu, kas neizdevās un kurš kuram melojis,
liekam galvas kopā un izdomājam plānu!
Es izdomāšu, kā nokļūt mājās.
Nespēju noticēt, ka paļāvos uz jums.
Jā, es arī dodos.
Atvaino par Kiru.
Izdomāsim, kā viņu atgūt. Tikai ne šodien.
Tam jānotiek šodien. Neapstāsimies, kamēr meita nebūs drošībā.
Neveiksmes nav apnikušas?
Nē! Tāda ir visa jēga!
Nedrīkstam pārstāt ciest neveiksmes, jo, kad tā darām, esam cietuši neveiksmi.
Klau, neviens no mums nevar teikt, ka mūsu dzīves ir izvērtušās, kā cerējām.
Pareizi?
Holga.
Tu atstāji cilti kopā ar vīru,
kurš atstāja tevi, jo ļoti skumi par cilts atstāšanu.
Ja pametīsi tagad, to nevarēs mainīt!
Ar tevi ir tāpat, Saimon.
Tu esi sīks zaglis, kas uzdodas par vēl sīkāku burvi.
-Atkal taisīsi šovu? -Tas ir labāk nekā mirt.
Ir kas sliktāks par nāvi.
Un, Dorika, tu esot godīga,
bet noteikti nevēlēsies atklāt Smaragda anklāvam,
ka varēji viņus glābt, bet aizgāji.
Tu sauc mūs par neveiksminiekiem.
-Kā ar tevi pašu, Ed? -Ar mani?
Es esmu neveiksminieku čempions!
Zaudēju visu sev svarīgo, un viss notika manis dēļ.
Zini, kurš patiesībā nogalināja manu sievu?
Es.
Nolēmu, ka esam pelnījuši labāku dzīvi, nekā arfista zvērests ļauj.
Bet nezināju, ka Sarkanie burvji savus dārgumus iezīmē.
Pats atvedu viņus līdz savām durvīm.
Es pat nebiju mājās, kad viņi tur nokļuva.
Pievīlu arfistus, ģimeni un jūs visus.
Tieši tāpēc es nedrīkstu izstāties.
Tāpēc atvainojiet mani, es sēdēšu uz šī akmens,
lai izdomātu plānu.
Pabīdies.
Es arī apsēstos, bet uz akmens nav vietas.
Kā būtu, ja darītu tā?
Ja mēs iekļūtu velvē ar Te-un-tur zizli.
Nē, es to jau paskaidroju.
Nevar Te-un-tur pielietot telpā, kuru neredz.
Es nesaku to. Es saku,
ka izveidojam portālu un tad ielavāmies caur to velvē.
Tur iekļūst vienīgi dārgumi.
Tad izveidojam portālu uz kāda no dārgumiem.
Fordžs teica, ka Baldura vārtu un Dziļūdens bagātnieki
vedīs laupījumu uz pilsētu.
Brauks pa Galveno ceļu. Varētu noķert kādu no viņu konvojiem.
Bet tur būs dučiem sargu.
Jā, bet sargi sargās no tiem,
kuri dārgumus ņem laukā, nevis liek iekšā!
-Holga, es varētu tevi noskūpstīt! -Pamēģini.
Lieliski. Liels paldies.
Tik patiess prieks sveikt jūs,
labos Nevervinteras ļaudis, atjaunotajās
Saulgriežu spēlēs!
Varat būt droši, ka skatīsieties visaizraujošāko izrādi
visā Zobenu krastā.
Noteikumi ir ļoti vienkārši.
Pieci biedējoši izaicinājumi. Piecas čempionu komandas.
Tas, kurš sasniedz Patvēruma būri,
nonāk nākamajā posmā.
Viena piebilde:
es jūs aicinu neatstāt arēnu līdz spēļu beigām,
jo ikvienu no jums gaidīs
brīnišķīga dāvana!
Labi, noceliet mani lejā.
Pārāk augsts. Nebijām par to vienojušies.
-Ak, nē. -Kas notika?
Vērsts pret grīdu. Kāpēc viņi to nolikuši tā?
-Nolādēts. -Kāpēc mums nekad neveicas?
Ļauj pamēģināt. Varbūt es varēšu.
Spēles ir sākušās.
-Pārejam pie plāna C. -Velns. Kāds ir plāns C?
Plāns C ir atgriezties pie plāna A.
-Tu saskaņosi ķiveri. -Kāpēc nesauc to par plānu A?
Plāns A smako.
Tu labi zini, ka nevaru to saskaņot.
Nav taisnība!
Tu nevarēji to izdarīt. Paskaties uz mani!
Vai atceries darbu Skaļūdenī?
Tu nespēji rāpot kā zirneklis, kamēr Džolims neuzrīdīja suni.
Un, kad aplaupījām Eotu Fezimu,
tava burvestība neizdevās, līdz bultas bija dažu milimetru attālumā.
Pat Traiborā tu mainīji visa teātra gravitāciju!
Tiešām?
Nejauši.
Traka burvestība. Notika tāpēc, ka biju tuvu nāvei.
Precīzi!
Tu esi visspēcīgākais tad, kad domā, ka esi visvājākais.
Bet tev izdodas.
Tu iekļūsi velvē, skaidrs?
Ne tāpēc, ka spēj...
bet tāpēc, ka jāiekļūst.
Es turpināšu dauzīt.
Ar sešiem milimetriem pietiks, lai es ielīstu kā tārps.
Kā tārps!
Kā tārps, izcili. Redzat? Mums ir plāns D, ja plāns C neizdodas.
Vai plāns D nav tas pats plāns B?
-Plānam B jau ir smaciņa. -Tie visi smako.
Lūdzu. Izmantosim šo saziņai.
Tas ir akmens.
Tas ir sūtījumu akmens.
Bet darbosies tikai stundu.
Gudri.
Kā īsti mēs tur iekļūsim?
Viegli. Novērsīsim uzmanību.
Man ir laba nojauta par plānu C.
Ko jūs te darāt?
Kad kauja ir galā Draugi par mīlētājiem kļūst
Dēli apskauj mātes, brāļus un tēvus
Kur sāncenši agrāk Tur draugi ir tagad
Svinēsim, meitenes un zēni
Kur sāncenši agrāk Tur draugi ir tagad
Svinēsim, meitenes Svinēsim, zēni
Svinēsim, meitenes
Kas notiek? Tu jauc dziesmu!
Mana kāja iesprūda.
Koncentrējies, Saimon.
Kas tas par neprātu?
Šķiet, viņi kļūst aizdomīgi.
Ka tevi divi deviņi.
-Tur! Svešinieki! -Ejam!
Kiras istabai jābūt tur augšā.
Sameklē velvi, un satiekamies. Aiziet!
Stāt!
Tur viņa ir!
Es viņus aizturēšu. Sameklē velvi.
-Esi droša, ka nevaru palīdzēt? -Pilnīgi droša.
-Nevajag būt tik drošai. -Noķert viņu!
Esmu ar Apžēlošanas padomi. Tikko uzkāpa augšā.
Atvērt!
Vienu mirkli!
Man nav iebildumu.
Labi, tu to spēj.
-Nomierinies. Bez steigas. -Tur viņš ir!
Noliec to!
Skat, kas atgriezies. Iedomātais burvis.
-Man tam nav laika! -Man gan ir bezgalīgi daudz laika.
Tu nesaproti. Mēs mirsim, ja es nesaskaņošu!
Tad nomirsi kā muļķis. Labāk nekā dzīvot tādam.
Pietiek! Tu mani nepazīsti.
Zinu, ka aptraipi ģimenes vārdu!
Ej ratā ar vārdu! Ļauj saskaņot!
-Kamēr esmu dzīvs, nē. -Tu neesi dzīvs!
Tev bija savs laiks. Tagad mana kārta.
Es to nepieļaušu.
Man vienalga!
Atvaino.
Ilgi bija jāgaida.
Saimon!
Saimon, vai tas biji tu?
Jā! Man izdevās!
Malacis.
Laikam biju pats sev par traucēkli.
Es taču tev to teicu!
Esmu velvē.
Mēs arī.
Te nekā nav.
Kā to saprast? Viss ir te. Kur jūs esat?
Kur esi tu?
Domāju, ka zem arēnas.
Fordžs.
Šo.
Tas nav labi.
Saimon! Dorika! Esat tur?
Ko jūs šeit darāt?
Kira!
Atnācu tev pakaļ.
Mums jāiet.
Tu mani atstāji.
Nē. Nē, es zinu, tev šķiet, ka esmu melis un slikts tēvs, bet...
es esmu slikts tēvs.
Un es tevi atstāju.
Un es necentos atgriezt mammu.
Es centos...
atgriezt sev sievu.
Varbūt, ja tev būtu bijusi iespēja viņu iepazīt
un iemīlēt, kā es mīlēju, tu saprastu.
Bet, ja nāksi līdzi tagad,
tev šāda iespēja būs.
Varētu domāt, ka spēsi atšķirt savu meitu
no 300 gadu vecas burves.
Kira ir drošībā.
Viņai nebija ne jausmas, ka tu ieradīsies.
Nedomāju, ka viņa zina, cik sīksts esi kļuvis.
Klau, Ed...
Man žēl, ka tā sanācis.
Bet es domāju, ja būsi pavisam godīgs,
tev jāatzīst, ka es varu Kirai dot labāku dzīvi.
Cerams, tas mierina tevi, ka viņa ir ar tēvu, ko pelnījusi.
Un tagad man ir ķibele, jo nevēlos skatīties, kā mirsti.
Tāpēc iziešu laukā.
Ko?
Ja mūs nogalināsi, tad vismaz ļauj mums mirt ar cieņu.
Kā to saprast?
Ielaid mūs Saulgriežu spēlēs. Dod iespēju cīnīties.
Tā nav iespēja. Tur vispār nav iespējas.
Pat ja tev būtu kaut kāda iespēja uzvarēt, Sofīna...
Daudz labāk būs, ja mirsi šeit, nevis piedalīsies spēlēs.
Nē.
Viņi uzveica tavus un manus vīrus. Ļauj viņiem cīnīties arēnā.
Tik daudz viņi ir pelnījuši.
Slikta diena.
Gribēsi no jauna aizmigt.
-Vai esam... -Arēnā.
Šis dumiķis pierunāja Fordžu ļaut mums piedalīties spēlēs.
Dumiķis? Es izglābu mums dzīvību!
Un esam virs vietas, kur ir dārgumi.
Vai nav aizdomīgi, ka Sofīna to pieļauj?
Jā, viņa noteikti kaut ko plāno.
Kur zem arēnas tu biji?
Vai atminies?
Neesmu droša.
Tur apakšā bija osta.
Redzēju, kā sargi visu krāva kuģī.
Kuģis.
-Fordžs neslēpa laupījumu no mums. -Viņš to zaga sev.
Viņam nebija svarīgi būt lordam. Tas ļāva piekļūt velvei.
Viņš atjaunoja spēles, lai gūtu lielāku laupījumu.
Kā tad ar Kiru?
Viņš viņu neatstās. Mums jātiek uz kuģa.
Nesaprotu. Ja Fordžs aizbrauc, ko iegūst Sofīna?
Varbūt spēju mūs dabūt laukā.
Maģijas apspiešanas aproce. Man arī tāda ir.
Un tieši tad, kad tev tā padodas.
Tad mēs iesim cauri labirintam?
Līdz nokļūsim pie būra?
Skrienam!
Sekojiet man!
Paldies.
-Kur ir pārējie? -Nāc, uz šo pusi.
Esi pagaršojis dzinējnezvēra gaļu?
Nē. Par daudz līdzinās medījuma gaļai.
Kuģis sagatavots, ser.
Izskatās, ka mans kuģis gatavs, tāpēc...
Mēs ar Kiru dosimies prom.
Ceru, ka mūsu sadarbība ir bijusi tikpat patīkama kā...
Laukā no manas pilsētas.
Labi.
Nost no ceļa!
Tas dedzina!
Vēl minūte, un es būtu zaudējusi roku.
Jā, bet skat, ko zaudēji.
Ejam.
Dorika? Dorika!
Jābūt iespējai tikt laukā no arēnas.
Aiziet! Skrienam!
Nē.
-Nē, tas nav ceļš laukā. -Jā, ir gan.
Ja mēs šeit izdzīvosim, sekos nākamie uzdevumi,
līdz pēdējais cilvēks būrī mirs.
Mums ir jāatrod risinājums.
Man ir ideja. Sekojiet man.
Hei! Kāda ir tava ideja?
Kad izdzirdēsim gongu, lēksim iekšā.
-Tajā? -Gribi mirt kā tas čalis?
Iekšā būsim pāris sekunžu.
Ja būsim iekšā, kurš izvilks mūs laukā?
-Es, uzticieties. -Vienmēr.
Gaidiet.
Gaidiet!
Tagad!
Sasodīts! Tas dzeļ!
Mums jābēg.
Esmu te bijusi.
Mūsu aprīkojums.
Saimon. Pamēģini atslēgt aproci.
Nāciet līdzi.
Aizraujošs otrais randiņš, vai ne?
-Ceļojumā? -Jā.
Gadījās kas steidzams, ja brauksim tagad, būsim drošībā.
No kā drošībā?
-Kas tas ir? -Tas ir slēpnis.
Laivā tu aizlaidīsies no Nevervinteras.
-Tēt. -Sveika, mīļā.
Ei, Fordž, pastāsti viņai, kas tas ir.
-Es nezinu. -Atdzīvināšanas plāksne, Kira.
Tās dēļ tevi atstāju.
Tētis teica patiesību, kukainīt.
Tēvocis Fordžs tev melo.
Muļķības. Pilnīgas muļķības!
Nāc man līdzi, Kira.
Brauksim mājās, atgriezīsim mammu.
Atkal būsim ģimene.
Jūs neņemsiet manu naudu.
Noliec plāksni, un pazūdiet visi no mana kuģa.
-Tūlīt pat! -Labi. Labi. Labi.
Ko tu dari?
Viss labi. Kuš, mīļā, klusu.
Lieku nost. Tikai nedari viņai pāri.
Redzi, Kira?
Tēvs mani pazīst.
Viņš zina, ka varu darīt briesmu lietas, lai dabūtu, ko vēlos.
Pat tiem, kuri man ir visdārgākie.
Galu galā tā atšķiras ubagi...
Neviens manam kukainītim pāri nedara.
Saimon, ved mūs prom!
Atvaino, Ed.
Atvaino, Fordž!
-Ko tā dara? -Kas zina?
20 tūkstoši uz Pelēkroci!
Atvaino, ka es viņam ticēju.
Ko? Par ko tu runā?
Tev nav ne par ko jāatvainojas.
Man tik daudz kas bija jādara citādi.
Biju sagatavojis atvainošanās vārdus, bet pateicu tos Sofīnai.
Es tevi mīlu, Kira.
Un nekas vairs nestāsies ceļā, labi?
Apsolu.
Es tevi arī mīlu, tēt.
Priecājos, ka esi atpakaļ, mazā.
Vai zināt, cik daudz laupījuma ir uz šī kuģa?
Brīnums, ka tas turas virs ūdens.
Labi. Nedrīkstam pievērst uzmanību.
Kas tas tāds?
Aicinošā nāve.
Tāpēc viņai vajadzēja Fordžu.
Spēles sapulcināja pilsētu burvestībai.
Zass Tāms ieņem Nevervinteru.
Pie velna.
Ko mēs darīsim, kad tur nokļūsim?
Domāju. Saimon, cik tālu, tu teici, darbojas portāla zizlis?
Puskilometru. Kāpēc jautā?
Turēšu Ksenkam doto solījumu.
Lai kas tas būtu, pārtrauciet. Tūlīt pat!
-Jūs! Ostas priekšnieka kungs. -Vai jūs to redzat?
Kā lords Nevervinters
es pieprasu kuģi ar apkalpi, lai dzītos pakaļ pieciem, kas...
Kas tas ir? Nē!
Tā ir Fordža solītā dāvana!
Nē! Nē! Nē!
Nē!
Tas jums! Priecājieties!
Labi.
Tas beigsies tad, kad viņu nogalināsim.
Lai kas ar mums notiktu, slēpies.
Izmanto kulonu.
Kā tu domā, kur viņa palika?
Viņa netrāpīja.
Tev viss kārtībā?
-Ko darīsim, kad piekļūsim viņai? -Es tikšu galā.
Jūs neapzināties mana spēka lielumu!
Pietiek!
Vēl viena Laika sasaldēšana!
-Saimon, vari to novērst? -Nevaru. Viņa vēl par stipru!
Man ļoti žē...
Pārāk ilgi
pacietu Fordža Ficviljama iedomību.
Neīsto šarmu.
Asprātības.
Un tieši tad, kad sāku attīrīt šo vietu
no dzīvības mēsliem, tu uzdrošinies iejaukties.
Tagad, kad mirsi,
vari būt drošs, ka šīs nav beigas.
Tu cietīsi mūžīgi.
Atvaino, tava elpa smird pēc... vecām drēbēm.
Ļoti slikti.
Ko tas nozīmē?
Es pārtraucu tavu Laika sasaldēšanu. Kļuvu prasmīgāks.
Mums vajadzēja novērst uzmanību, lai Kira uzliktu aproci
un Dorika izdarītu šo.
Domāju, ka uzveici viņu.
Es tiešām nedomāju, ka šis plāns izdosies.
Tu teici, ka izdosies.
Ei, Holga!
-Vai mēs viņu uzveicām? -Holga?
Jā.
Jā, uzveicām.
-Tā... -Ak Dievs.
Tā nav laba vieta, vai ne?
Nē, nav tik slikti.
Lūdzu.
Saimon! Saimon, palīdzi viņai.
Sarkanā burvja asmens. Es neko nespēju darīt.
Ei, ei.
Mēs tevi salāpīsim, tā nebūs problēma.
Lūdzu, neaizej.
-Nomierinies, kukainīt. -Lūdzu, neaizej.
Neapraudiet mani.
Nē, nē, nē. Nekādus atvadu vārdus.
-Nevajag atvadu vārdus. -Lepojos ar to, ko šeit paveicu.
Miršu kā varone.
Un tu...
Tu esi labs vīrs.
Īsts arfists.
Aizveries. Es esmu idiots, pati zini.
Apsoli man kaut ko.
Jā, jebko.
Ka tu rūpēsies par mūsu meiteni.
Viņa ir tavs labākais veikums.
Noteikti.
Nav laimes, nav likteņa vēlības
-Nāc tuvāk -Nāc tuvāk
-vīnogu sulu uzpildīt -vīnogu sulu uzpildīt
-Ar labākajiem malkojam un līgojam -Ar labākajiem malkojam un līgojam
-Glāzi tukšojam un dienu izniekojam -Glāzi tukšojam un dienu izniekojam
Rī-ro! Jā, tā gan
Nē.
Nē!
Man tevi vajag.
Varam to izmantot vienu reizi.
Es zinu.
Nesakiet, ka izniekojāt manis dēļ.
Kāpēc lai jūs tā darītu?
Zass Tāms par to nepriecāsies.
Ja viņš dzīsies mums pakaļ, būsim gatavi.
Mēs?
Pareizi. Tev nepatīk cilvēki, vai ne?
Daži ir sakarīgi.
Kā ar tevi?
Atgriezīsies pie arfistiem? Paliksi pie savējiem?
Es esmu pie savējiem.
Zinu, ka mans pēdējais mēģinājums aicināt tevi uz randiņu bija draņķīgs.
Bet es gribēju zināt, vai dosi vēl vienu iespēju.
-Jā, labi. -Jā?
-Nomierinies. -Labi.
Velns! Sasodītais kauss.
Labvakar!
Protams, zināt, kas notika pēc tam.
Kad Sofīnas burvestība beidzās, lords Neverembers atguvās.
Pirmais oficiālais darbs bija apbalvot
Nevervinteras glābējus ar Varonības medaļu.
Un Smaragda anklāvam
viņš apsolīja aizsargāt tās ļaudis un zemi.
Var apstrīdēt manu rīcību, kas, lai arī nosodāma,
noveda pie pilsētas atdzimšanas.
Lai arī esmu pavadījis vienu gadu cietumā, man jāsaka,
ka tas man ir
atvēris acis.
Esmu ieskatījies sevī
un pajautājis:
"Kas te iekšā notiek?"
Un esmu sapratis,
ka liela ietekme bijusi manai mammai.
Viņa bija stingra sieviete ar noslieci uz...
Stop! Dzirdējām pietiekami.
Atvainošanās nav pieņemta.
Šī sēde tiek atlikta.
Džārnatan!
Nē! Nē! Es ļoti atvainojos.
Es nezinu, kas man uznāca. Atvainojiet.
Te kāds ir?
Vai kāds var man uzdot vēl kādu jautājumu?
Vai te ir kāds?
Tulkoja: Anna Šēfere