Už žádné šacování?
Ne, madam.
Všechno je dnes odlidštěné.
Dobře, můžete jít. Deset minut. Nechte otevřené dveře.
Dobře.
- Ahoj, Jone. - Ahoj, mami.
Ty ale vypadáš!
Nechceš to slyšet. Naštval by ses.
Nikdy jsi moc dobře neřídil, synku.
Nikdy jsi moc dobře neřídil.
Nemůžeš se soustředit.
Tvoje mysl začne bloudit...
Ach, můj synáčku...
Proč si všechno necháváš pro sebe? To je další problém.
Pořád se ptám: „Co se děje, Jone?“
POSLOUCHEJ SVOU MATKU
A místo, abys řekl: „Tohle je špatně...“
Ježíši! Jsem tvá matka.
Mě nic nevystraší. Ale ne, ty mlčíš.
Všechno to držíš v sobě.
Neboj se toho, co se ti stane.
Tohle jsem dělávala ráda.
O HODINU DŘÍVE
Chybí mi to.
Je to hodně jako vaření.
Víš, kdyby se můj syn nestal policistou,
možná bych skončila jako ten milý pán z Perníkovýho táty.
Zapomeň na to.
Hele.
Z tohohle mu vystřelí EKG.
Nebudou věřit svým očím.
- Není to moc nebezpečné? - Ne, můj Jon je jako skála.
Sakra, sejdu se se svým stvořitelem.
- Jak špatně na tom je? - Supraventrikulární tachykardie.
Podejte adenosin a anxiolytika, aby se stabilizoval.
Monitorujte ho.
Jsi tak hrubá, mami.
ČERVENÁ KRÁLOVNA
ZRCADLO
O půlnoci
už nebudou naživu.
Na umírání není nic výjimečného.
Je to tak jednoduché jako dýchání.
Nejsem zlý.
Jsem jen vyslanec.
Nesu zprávu.
Bez popálení mohu projít ohněm.
Bez poskvrny mohu konat zlo.
Mohu udělat to nejhorší...
A přesto...
Vadí mi, když mám někoho v pokoji.
Musíme se s ním vypořádat co nejdřív.
Nemáš nic lepšího na práci?
Odejdi a nech mě odpočívat.
Danieli.
Chci, abys to věděl jen ty. Do setmění odejdu.
Můj syn mě potřebuje.
HODNĚ ŠTĚSTÍ
ANTONIO
Tvá dcera tě taky potřebuje. Věř tomu nebo ne.
Potřebuje tě víc než ty ji.
Nikdy nezapomenu, co jste pro mě udělali.
Uvidíme se zítra.
Tady Antonia Scottová.
Všechno vím.
Dnes máme zavřeno.
Otevřete! Policie!
Minutku!
Neodcházejte! Slečno, prosím!
- Antonio, policajti! Vymysli něco... - Otevřete, tady policie! Slečno!
Zdravím. Chcete tetování?
„Policie navždy“ nebo tak něco? Nebo psa?
- Co ještě? - Otevřete ty dveře.
Otevřu, když se rozhodnu vás pustit dovnitř.
Máme povolení k prohlídce.
No a? Co to je?
Co to děláte?
- Kdo mi ten zámek zaplatí? - Všechno prohledejte.
- Kdo to zaplatí? - Ticho.
- Nevyděste mého tátu. - Pojďte sem.
Víme, že tu před pár dny byla s detektivem Gutiérrezem
žena jménem Antonia Scottová.
Velkej chlap.
- Nikdy jsem je neviděla. - Ne?
Má rostliny marihuany.
To je mi jedno.
Hej!
Tam nesmíte! Hej!
Hele, nevylekejte mého otce. Hej!
Pojďte sem. Pojďte.
- Co je za tím závěsem? - Nic.
Co se tak tváříte?
Líbí se vám můj korzet?
Carlo.
Co je?
Jsi hodně ticho. Děje se něco?
Ne.
Nic se neděje. Všechno je v pohodě.
Každou chvílí nás přijdou zachránit. Uvidíš.
Můj děda nás odsud určitě dostane.
Nikdy se nevzdává.
Byl vězeň během války v Zálivu
a utekl, vykopal si tunel.
Dostal vyznamenání a tak.
Kéž bychom na to měli dost času.
Jorge...
Jsi génius, Jorge.
Proč?
Povím ti to později.
Odpočiň si, dobře? Budeš to potřebovat.
Ani jsem si nesnědl kalamáry.
Čekáme na výsledky.
Podle nich rozhodneme o léčbě.
Takže tu určitě zůstane?
- Prozatím ano. - Sakra.
Jak dlouho?
To záleží na jeho stavu, a jak se bude cítit...
Zasranej zmrd.
Kouká ti prdel!
Snažíš se mě kurva zabít?
Pozor na jazyk, synku!
Přestaň si stěžovat a nastup si dozadu.
A převleč se, kouká ti zadek!
No tak, rychle!
- Ty jsi mi přivezla oblek, mami? - A tvou pistoli.
Nemohla jsi mi vzít teplákovku?
V životě sis to neoblíkl, proboha!
Do háje.
Plán B je připraven?
Nelíbí se mi, jak se tváříš.
Dnes mi musíš udělat radost.
Za tři hodiny se postaráš o Carlu.
Ale nejdřív zabij toho kluka.
Je to nutné?
Nikdy jsi neměl smysl pro humor, tati.
Proboha, je to jen kluk.
Mám to raději udělat já?
Nic víc nechcete?
Hodně lidí by zabíjelo, aby tohle tajemství znali.
Nic víc nepotřebuju.
Jak jste to zjistila?
Ten mrtvý chlapec měl na bradě důlek.
Nemáte ho ani vy, ani manžel.
- Bylo to na svatební fotce. - A?
Jeden z rodičů ten gen musí mít.
Dá se to zdědit od příbuzného, ale šance je jedna ku pěti tisícům.
Ví Teresa o vašem rozhodnutí?
Teresa nic neví.
A nemusí to vědět.
Nikdy.
Máte děti?
Jedno.
Má ho Ezechiel.
To mě mrzí.
Nemusí. Zachráním ho.
Co po vás chtěl?
Ani vy mi nikdy neřeknete, co po vás chtěl, že?
Zdá se, že jsem vás podcenila.
Ano.
Byl to Teresin syn.
Chodili na stejnou školu.
Byli stejně staří a stejně vysocí.
Nebylo těžké si je splést.
A Álvaro se skrývá u Teresy?
Ano.
Dokud bude Ezechiel naživu.
Nechtěla bych, aby se vrátil, aby napravil svou chybu.
Proč myslíte, že to byla chyba?
Napadá vás jiné vysvětlení?
Dáte mi, co jsem chtěla?
Řeknu vám to samé, co vašemu kamarádovi.
Vystřelte mu mozek z hlavy.
- Je nabitá, že? - Sedmnáct nábojů.
- Umíte s tím zacházet? - Učím se rychle.
NEZNÁMÉ ČÍSLO – DVA ODESLANÉ SOUBORY
Je mi jedno, jestli je to telefon tvé mámy. Vypni ho, až domluvím.
- Nesahej si na vlasy, sakra. - Promluvíme si pod zemí.
Tam nás nebudou moct sledovat.
Omluvy mi nejdou.
Ani emoce. Tak uvidíme, jak to dopadne.
Dvakrát jsi mě zachránil.
Jsi dobrý muž. I když mi tvý vtipy nepřijdou vtipný.
A chci...
Ne.
Potřebuju, abysme v tom byli spolu.
A zachraňovali lidi z tankeru, víš?
Dobře.
Teď se soustřeď a poslouchej instrukce, které ti dám.
JSEM NA VODĚ STAVĚNÁ. MÉ ZDI JSOU OHEŇ.
Podívej, co jsem našel.
Tu lahev jsem jí dal před mnoha lety.
Ani ji neotevřela.
Víš, kolik tahle lahev whiskey stojí?
Nikdy jsem si Carlu nedokázal získat,
Co to je?
To je...
Teda, byla to
Carlina oblíbená hračka.
V noci ho objímala, protože se bála tmy.
Dodnes se bojí tmy.
Viděl jsem
v šuplících jiné druhy hraček.
A prášky.
Hodně prášků.
Příliš mnoho věcí o ní nevím.
Nepodařilo se mi ji ochránit, Torresi.
Můžu koupit tu nejdražší whiskey na světě, ale nemohl jsem
Carlu zachránit.
Nemůžeš za to.
Neměl by ses cítí provinile.
Myslíš, že jsem se měl podvolit?
Myslím, že jsi udělal tu nejtěžší volbu.
Ano.
Kdybych svou dceru dobře vychoval,
určitě by udělala to samé.
VLAKOVÁ ZASTÁVKA
Kurva.
Sakra.
Ne, slečno, nemám zájem změnit operátora.
- Díky. - Ty tvý blbiny mi chyběly.
Pošli mi svou polohu.
Kde jsi?
Pod Cava Alta.
Tam bychom teď měli pít pivo.
Posílám na telefon tvé mámy mapu.
- Sakra. - Co je?
Asi mě někdo sleduje.
Ignoruj to.
Tobě se to snadno řekne. Tebe nikdo nesleduje.
Kdyby tě chtěl zabít, bylo by po tobě.
To je fakt úleva.
Jsou tu dveře.
Ty na mapě nebyly.
Možná jsi špatně odbočila, chytračko.
Ne, tohle je správný směr.
Počkej, možná je otevřu bez klíče.
Otevři je.
Ale ne.
Ale ne, co?
Je tu bomba.
Tak to je báječný.
Co budeš dělat?
Deaktivuju ji.
Je to plastická trhavina typu Semtexu.
Změnil styl.
- Nevím, jestli je to červený nebo růžový. - Nesahej na ni!
Neříkej mi, co mám dělat.
Ani na to nemysli, Antonio! Ne. Nein. Niente.
Fajardo je velmi profesionální.
Musel použít detonátor s krátkou rozbuškou.
Dobře, tak se podívejme.
Jaká je šance, že to dáš správně?
68,5 %.
Dobře. A když se ti to nepovede?
Budeš muset Jorgeho zachránit sám.
To se nestane.
Poslouchej mě.
Šance 68,5 % je moc nízká.
Kdyby to bylo 90 %, tak možná.
Umíš číst v mapě.
Nebudeme to riskovat. Půjdeme okolo a basta.
Já to věděla. Byl to ten červený.
Vůbec jsi mě neposlouchala, že?
Musí to tu být plné bomb, Jone.
Když se budu muset pořád zastavovat, nestihneme to.
Jone.
Sandra nám od začátku posílala zprávy.
Zkoušela nás.
Nedávalo by smysl, abychom se dostali až sem,
abychom skončili jako protiúnosová jednotka.
To by bylo moc snadné.
Vysvětli mi to, jako bych nedodělal střední, Toñi.
Nebyly to hvězdy.
Bylo to osm detonací.
Navalquejigo.
Ta nástěnná malba.
Sandra nemluvila jen o tom taxíku.
Říkala nám, že po celém Madridu nastražila bomby,
a kde jsou.
Málem jsem na jednu šlápla.
Budu dělat, že jsem to neslyšel.
Na osmi klíčových místech v Madridu je osm bomb.
Je to větší plán. Jde po všem.
To je jeden úhel pohledu.
- Věříš mi, Jone? - Zlatíčko,
v tuhle chvíli nemyslím, že mám na výběr.
Běž dál. Budu sledovat tvou polohu.
Budeš se muset vyhnout bombám. Řeknu ti, kde jsou.
Jeden metr od tebe je bomba.
Teď můžeš jít dál.
Pane, ano, pane.
Už nemůžu.
Přijdeš mi dát pusu na dobrou noc?
Kurva zasraná!
Buď konkrétnější.
Co se děje, Jone?
Fotky.
Všude jsou tu naše fotky.
Měla jsi pravdu.
Hraje si s námi.
Od začátku.
Celé je to pro ni jen hra.
Dokud ji hraje, nemusíme se bát.
Slyšíš mě? Jone.
Mou mámu ne.
Kde jsi, ty zlá mrcho?
Vyjdi ven.
Ukaž se, ty zasraná mrcho!
Ne.
- Uklidni se, Jone. - Vylez ven, ty zasraná mrcho!
Chce, aby ses rozčílil a ztratil kontrolu.
- Jone! - Vím, že mě slyšíš. Vylez ven.
- Vím, že mě slyšíš. - Poslouchej mě, prosím! Uklidni se.
- Vylez, ty mrcho! - Jone!
Přestaň, Jone! Dva metry od tebe je bomba!
- Tady jsem! No tak! - Přestaň, Jone!
Jone?
Jsem tady.
Tohle už nikdy nedělej.
Málem jsi umřel.
Jsem v pohodě.
Jsem v klidu.
Díky, Antonio.
Teď ne.
No tak, pojďme.
Ještě není půlnoc. Říkal, ať nepodvádíme.
On?
- Je ti to jedno. - Co se děje? Proč křičí?
Neboj, už to bude.
Bojím se.
Chceš si se mnou zazpívat?
Styděl bych se. Neznáme se.
Jsi vtipný, Jorge. Mému synovi by ses líbil.
Teď ne, prosím.
Co?
Co se děje?
Antonio.
Prosím.
Co se děje, Antonio?
Teď ne.
Došly ti prášky?
Mysli...
Dostaň je ze mě!
Pozor na ty bomby! Neběhej!
Dostaň je ze mě! Ne!
- Jorge! - Dostaň je ze mě!
Mysli na Jorgeho, Antonio.
Jorge.
To je ono. Řekni jeho jméno.
- Jorge. - To je ono. Řekni jeho jméno.
- Jorge. - Jorge.
- Přesně tak. To je tvůj syn.
Je to tvůj syn.
Nepotřebuješ prášky.
Nic nepotřebuješ.
Musíš ho zachránit.
Jsi jeho matka.
Antonio.
Antonio!
Jsem v pořádku.
No tak, Antonio.
Díky, Jone.
Jsme tady.
Přiměju Sandru vyjít ven. Ty se postarej o Fajarda.
Myslíš, že ho zvládneš?
Poslouchej, 242,
jsem sakra z Bilbaa.
Až nadejde čas, udělám to. Ne dřív.
Viděla jsem tě podříznout teenagera, jako by se nechumelilo.
Ale podvádět nebudeš.
Co je zajímá, jestli umřou teď nebo za hodinu?
- Koho to zajímá? - Boha. Bůh nás sleduje.
Tak „Bůh“.
Sandro!
Konečně jsem tě našla.
A já tebe, Antonio Scottová.
Jsem tady.
Zabij je.
Vyjdi ven!
Vyjdi ven! Ukaž se!
Je čas, abychom si vzájemně čelily.
Zvuk je úžasná věc.
Nemyslíš?
Nikdy si nemůžeš být jistá, odkud přichází.
Padesát milisekund.
To je doba mezi zvukem a jeho ozvěnou.
Malinká vzdálenost.
Ale dost dlouho na to, abys mě nechytila.
To je dobré! Jsem Carla.
- Provaz! Rychle. - Provaz.
Počkej.
No tak. Rychle.
Neboj. Je to dobré.
A je to. Jdeme.
Utíkej, Jorge!
Ne!
Pusť ji!
Ruce, ať je vidím. Pomalu.
Jsi v pořádku, Carlo?
Jorge!
Zvládla jsi to.
Věděla jsem, že mě nezklameš.
Jaký to má všechno smysl?
Myslíš, že jde o Carlu Ortizovou nebo Álvara Truebu?
Takže jde o mě?
Prorok mluví za vyšší moc.
Prorok oznamuje, kdo přichází.
Tvý hnusný citáty mě nezajímají! Chci svýho syna!
Toho kluka.
Tvůj syn je pryč.
Fajardo ho zrovna rozsekává.
Prošla jsi poslední zkouškou.
A pořád se ovládáš.
Utíkej.
Běž, Jorge! Běž!
To stačí!
Parchant.
Je konec.
Jon Gutiérrez.
Jsem policista.
Jsem Carla.
Myslela jsem, že je po tobě.
Podívejte.
Osobně jste krásnější.
To jsi ty, mami?
Jorge! Ne! Jorge!
Ne!
Mami?
Nepřibližuj se!
Ne!
Asi máš toho malýho hajzlíka opravdu ráda.
Pusť ho!
Polož ten hezký Glock
a domluvíme se.
Tvůj život za jeho.
Nedodržíš svý slovo.
Pět.
Tvý slovo nic neznamená.
Proč nepřišel děda? Chci jít domů.
Čtyři.
Pamatuješ dědovu oblíbenou hru?
Ano.
Tři.
Dva.
Jedna.
K zemi!
Sedmnáct kulek.
RYCHLOST KULKY – ÚHEL VÝSTŘELU
PRAVDĚPODOBNOST ZÁSAHU
Deset.
Jorge Lorente Scotte.
Ahoj, Jorge.
Chci vidět svou mámu.
Dvanáct, třináct, čtrnáct, patnáct...
Sedmnáct.
Hodně štěstí, synku.
Skonči to a ušetři mě svých proslovů.
Nejsme románové postavy.
Chci si tu chvíli užít.
Porazila jsem tě, Antonio.
Už nejsi ve třídě ta nejchytřejší.
Nevyhrála jsi.
Umřeš.
A to je porážka.
To nebyl tvůj plán.
Pokazil se.
- Jdi za nimi. - Máš ráda hry.
Rozhlédni se kolem, Antonio.
Chtěla jsi, abych sem přišla
a viděla, že zvládnutí těch zkoušek bylo k ničemu.
Chtěla jsi, abych selhala v záchraně Carly Ortizové.
- Tvůj plán... - Varují tě.
...byl nechat mě žít s vědomím, že je můj syn mrtvý.
Ne.
S tím, že celý život budeš vědět, že to byla tvá vina.
Jorge je naživu.
A jestli je Jorge naživu, znamená to, že Jon odvedl svou práci
a Fajardo je mrtvý.
Jsi sama.
A prohrála jsi.
Můžeš mě zabít, jestli chceš,
ale prohrála jsi.
Sandro.
Mýlíš se.
Ještě není konec.
Jorge!
Jone?
Jsi to ty?
Mami!
- Jsi v pořádku? - Ano.
Jsi v pořádku?
Proč máš pořád otevřené dveře?
Protože chci, abys mě navštívila.
- Jsem tady. - Co to je?
Přinesl to on.
Není tlustý, ale ani sem nevynesl tu kytku.
Poslouchej, mladá,
nezahrávej si se mnou.
To ty jsi mě přesvědčila, že mám jít po schodech.
- Čau! - Čau.
Holka zatracená...
Marcos se o ně staral.
Mně vždycky umřou. Je to má superschopnost.
Tuhle moc nezalévej.
100% RECYKLOVATELNÉ – VYROBENO Z ODPADU
Tak tohle je překvapení.
Jak se máš?
Jelikož s tebou netrávím čas, tak se, upřímně, trochu nudím.
Jak se má Jorge?
Má se skvěle. Hodně toho spolu doháníme.
Tak by to mělo být.
Jak se má tvá matka?
Pořád se chlubí svým synem.
- Proč se chlubí? - Jak to myslíš, proč?
Malý bod pro tebe.
Dole je volný byt.
Můžete se sem přestěhovat. Byli bychom sousedé.
Jen toužíš po mámině bramborové omeletě.
Že?
Už mi to řekni. Nepřišel jsi, abys mi dal fíkus.
Sandřino tělo nenašli, že?
Překvapím já tě někdy?
Nešlápla by na bombu, kterou sama nastražila.
Prostě zmizela. Jako její táta.
Jasně.
Co je?
Víš,
provedli test DNA ostatků nalezených v hrobě Fajardovy dcery.
Pokračuj.
Patří Fajardově dceři.
Nebyla to chyba.
Někdo mě chtěl dostat z mé díry.
Přimět mě myslet si, že je to akt pomsty vůči mocným.
Nešlo ani o radost ze zabíjení.
Nebo mučení už tak mučené duše.
Byla to hra.
Tati.
Nejsem mrtvá.
Tati.
Nejsem mrtvá.
Jsem zpátky.
Bývalý policista.
Je k ničemu.
Není moc chytrý.
Že, Antonio?
Prorok mluví za vyšší moc.
Prorok oznamuje, kdo přichází.
Nemohla jsi to všechno naplánovat.
To není pravda.
Jsi velmi chytrá, ale něco v tobě není v pořádku.
Je za tím jiná mysl.
Nemanipuluje s tebou?
Já si nepletu realitu s tím, co se děje v mé hlavě.
Nechtěj mě rozesmát.
Podívej se na své ruce.
Chtěl, aby oběť věděla, že vykrvácí.
Pomoc!
Tati, neumřela jsem.
Neubližte těm dětem, prosím.
- Antonio. - Jsme loutky v jeho hře.
V čí hře?
Říkala jsem ti to.
Říká si pan White.
PODLE KNIHY „ČERVENÁ KRÁLOVNA“ OD GÓMEZE-JURADA
Překlad titulků: Jan Šauer
Kreativní dohled Kateřina Hámová