‫אין בידוק ידני?‬
‫גלאי מתכות‬
‫לא, גברתי.‬
‫הכול בימינו הופך ללא אנושי.‬
‫בסדר, תיכנסי. עשר דקות. תשאירי את הדלת פתוחה.‬
‫בסדר.‬
‫- היי, ג'ון. - היי, אימא.‬
‫תסתכל על עצמך!‬
‫אתה לא אוהב לשמוע את זה. אתה מתעצבן.‬
‫אבל, בן, אף פעם לא היית נהג טוב.‬
‫אף פעם לא היית נהג טוב.‬
‫אתה לא מסוגל להתרכז.‬
‫המחשבות שלך מתחילות לנדוד...‬
‫אוי, בני היקר...‬
‫למה אתה שומר הכול בפנים? זו כבר בעיה אחרת.‬
‫אני תמיד שואלת, "מה הבעיה, ג'ון?"‬
‫תקשיב לאימא שלך‬
‫ובמקום להגיד, "הבעיה היא..."‬
‫אלוהים אדירים! אני אימא שלך.‬
‫ושום דבר לא יפחיד אותי. אבל לא, אתה ממשיך לשתוק.‬
‫שומר הכול בתוך הבטן.‬
‫אל תפחד ממה שעומד לקרות לך.‬
‫פעם אהבתי לעשות את זה.‬
‫שעה אחת קודם‬
‫אני ממש מתגעגעת.‬
‫זה דומה מאוד לבישול.‬
‫תראי, אם הבן שלי לא היה שוטר,‬
‫אולי הייתי מוצאת את עצמי כמו האיש הנחמד הזה מ"שובר שורות".‬
‫תשכחי מזה.‬
‫תראי.‬
‫זה יגרום לאק"ג שלו להשתולל.‬
‫הם לא יאמינו למראה עיניהם.‬
‫- זה לא מסוכן מדי? - לא, ג'ון שלי חזק כמו סלע.‬
‫לעזאזל, אני עומד לפגוש את בוראי.‬
‫- מצבו רע? - טכיקרדיה על-חדרית פרוקסימלית.‬
‫יש לתת לו אדנוזין ונוגד חרדה כדי לייצב אותו.‬
‫תחברו אותו למוניטור.‬
‫ממש הגזמת, אימא.‬
‫מלכה אדומה‬
‫מראה‬
‫כשתגיע שעת חצות,‬
‫הם כבר לא יהיו בין החיים.‬
‫למות... אין בזה שום דבר מיוחד.‬
‫זה פשוט כמו לנשום.‬
‫אני לא רע.‬
‫אני רק השליח.‬
‫אני מעביר מסר.‬
‫אני יכול ללכת באש בלי להיכוות.‬
‫אני יכול לעשות רע ולא להיות מוכתם.‬
‫אני יכול לעשות את הדברים הגרועים ביותר...‬
‫ועדיין...‬
‫אני שונאת שיש לי מישהו בחדר.‬
‫חייבים לטפל בו בהקדם האפשרי.‬
‫אין לך משהו טוב יותר לעשות?‬
‫צא ותן לי לנוח.‬
‫דניאל.‬
‫אני רק רוצה שתדע. אני עוזבת לפני רדת החשכה.‬
‫הבן שלי זקוק לי.‬
‫בהצלחה‬
‫אנטוניה‬
‫גם הבת שלך זקוקה לך, אם תאמין ואם לא.‬
‫היא זקוקה לך יותר משאתה זקוק לה.‬
‫לעולם לא אשכח את מה שעשיתם בשבילי.‬
‫להתראות מחר.‬
‫זו אנטוניה סקוט.‬
‫אני יודעת הכול.‬
‫אנחנו סגורים.‬
‫לפתוח! משטרה!‬
‫רק רגע!‬
‫היי, אל תלכי! גברת, בבקשה!‬
‫- אנטוניה, משטרה! תחשבי על משהו... - תפתחי, המשטרה כאן! גברתי!‬
‫שלום. אתם רוצים קעקוע?‬
‫"משטרה לנצח" או משהו כזה? או כלב?‬
‫- מה עוד? - תפתחי את הדלת.‬
‫אפתח אם אחליט להכניס אתכם.‬
‫יש לנו צו חיפוש.‬
‫אז מה? מה זה?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫- מי ישלם על המנעול? - תחפשו בכל מקום.‬
‫- מי ישלם על זה? - תשתקי.‬
‫- אל תפחידו את אבי. - בואי הנה.‬
‫אנחנו יודעים שלפני כמה ימים אישה בשם אנטוניה סקוט‬
‫הייתה כאן עם הבלש גוטיירז.‬
‫בחור גדול.‬
‫- אף פעם לא ראיתי אותם. - אף פעם?‬
‫יש לה צמחי מריחואנה.‬
‫לא מעניין אותי.‬
‫היי!‬
‫אתם לא יכולים להיכנס! היי!‬
‫היי, אל תפחיד את אבא שלי. היי!‬
‫בואי הנה. בואי.‬
‫- מה יש מאחורי הווילון? - כלום.‬
‫על מה אתה מסתכל?‬
‫המחוך שלי מוצא חן בעיניך?‬
‫קרלה.‬
‫מה קרה?‬
‫את שקטה מאוד. קרה משהו?‬
‫לא.‬
‫כלום. הכול בסדר.‬
‫הם יבואו להציל אותנו בכל רגע, אתה תראה.‬
‫אני בטוח שסבא שלי יוציא אותנו מכאן.‬
‫הוא אף פעם לא מוותר.‬
‫את יודעת שהוא היה אסיר במלחמת המפרץ‬
‫וברח על ידי חפירת מנהרה?‬
‫הוא קיבל עיטור והכול.‬
‫לו רק היה לנו מספיק זמן לזה.‬
‫חורחה...‬
‫חורחה, אתה גאון.‬
‫למה?‬
‫אגיד לך אחר כך.‬
‫עכשיו תנסה לנוח, בסדר? אתה תצטרך את זה.‬
‫אפילו לא הספקתי לאכול את הקלמרי.‬
‫אנחנו מחכים לתוצאות,‬
‫ועל סמך זה נחליט על הטיפול.‬
‫אז הוא בטוח נשאר כאן?‬
‫- בינתיים, כן. - לעזאזל.‬
‫לכמה זמן?‬
‫זה תלוי בהתקדמות שלו ואיך הוא ירגיש...‬
‫לכל הרוחות.‬
‫ג'ון גוטיירז אוצ'נולה‬
‫רואים לך את התחת!‬
‫את מנסה להרוג אותי, לעזאזל?‬
‫בני, שמור על הפה שלך!‬
‫תפסיק להתלונן ותיכנס מאחור.‬
‫ותתלבש, רואים לך את התחת!‬
‫קדימה, מהר!‬
‫- הבאת לי חליפה, אימא? - ואת האקדח מהבית.‬
‫לא יכולת להביא טרנינג?‬
‫בחיים לא לבשת טרנינג, למען השם!‬
‫לכל הרוחות.‬
‫הכול מוכן לתוכנית ב'?‬
‫אני לא אוהבת את המבט על פניך.‬
‫אתה חייב לשמח אותי היום.‬
‫אתה תטפל בקרלה עוד שלוש שעות.‬
‫אבל קודם תהרוג את הילד.‬
‫זה הכרחי?‬
‫מעולם לא היה לך חוש הומור, אבא.‬
‫למען השם, הוא רק ילד.‬
‫אתה מעדיף שאני אעשה את זה?‬
‫זה כל מה שאת רוצה?‬
‫אנשים רבים היו הורגים עבור הסוד הזה.‬
‫זה כל מה שאני צריכה.‬
‫איך גילית?‬
‫לבחור שמת הייתה גומה בסנטר.‬
‫לא לך ולא לבעלך יש.‬
‫- ראיתי בתמונת החתונה. - אז?‬
‫אחד ההורים צריך לשאת את הגן.‬
‫אפשר לרשת את זה מקרוב משפחה, אבל הסיכוי הוא אחד ל-5,000.‬
‫תרזה יודעת על ההחלטה שקיבלת?‬
‫תרזה לא יודעת כלום.‬
‫ואסור שהיא תדע.‬
‫לעולם.‬
‫יש לך ילדים?‬
‫אחד.‬
‫אזקייל מחזיק בו.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אין צורך. אני הולכת להציל אותו.‬
‫מה הוא ביקש ממך?‬
‫את בחיים לא תגידי לי מה הוא ביקש ממך, נכון?‬
‫נראה שהמעטתי בערכך.‬
‫נכון.‬
‫הוא היה הבן של תרזה.‬
‫הם הלכו לאותו בית ספר.‬
‫הם היו באותו גיל ובאותו גובה.‬
‫היה קל להתבלבל ביניהם.‬
‫ואלוורו מתחבא בביתה של תרזה?‬
‫כן.‬
‫כל עוד אזקייל בחיים.‬
‫אני לא רוצה שיחזור לתקן את הטעות שעשה.‬
‫למה את חושבת שזו הייתה טעות?‬
‫את יכולה לחשוב על הסבר אחר?‬
‫תיתני לי את מה שביקשתי?‬
‫אגיד לך את מה שאמרתי לחבר שלך.‬
‫תתקעי כדור בראש של המפלצת הזאת.‬
‫- הוא טעון, נכון? - שבעה עשר כדורים.‬
‫- את יודעת להשתמש בו? - אני לומדת מהר.‬
‫מספר לא מזוהה שלח שני קבצים‬
‫לא אכפת לי שזה הטלפון של אימך. תכבה אותו כשתסיים להקשיב.‬
‫- אל תיגעי בשיער. - נדבר כשנהיה מתחת לאדמה.‬
‫הם לא יוכלו לאתר אותנו שם.‬
‫אני לא טובה בהתנצלויות‬
‫או בהבעת רגשות אז בוא נראה איך זה הולך.‬
‫הצלת אותי פעמיים.‬
‫אתה אדם טוב, גם אם הבדיחות שלך לא מצחיקות אותי.‬
‫ואני רוצה...‬
‫לא.‬
‫אני צריכה שנעשה את זה ביחד.‬
‫נציל אנשים ממכלית הנפט, אתה יודע.‬
‫בסדר.‬
‫עכשיו תתרכז ותקשיב להוראות שאני עומדת לתת לך.‬
‫נבניתי מעל מים. חומותיי עשויות אש.‬
‫תראה מה מצאתי.‬
‫נתתי לה את הבקבוק הזה לפני הרבה שנים.‬
‫היא אפילו לא פתחה אותו.‬
‫אתה יודע כמה עולה בקבוק הוויסקי הזה?‬
‫אף פעם לא ידעתי איך לזכות באהבה של קרלה.‬
‫מה זה?‬
‫זה...‬
‫זה היה‬
‫הצעצוע האהוב על קרלה.‬
‫היא הייתה מחבקת אותו בלילה כי היא פחדה מהחושך.‬
‫עד היום היא מפחדת.‬
‫עכשיו ראיתי...‬
‫סוג אחר של צעצועים במגירות שלה.‬
‫וכדורים.‬
‫הרבה כדורים.‬
‫יש יותר מדי דברים שאני לא יודע עליה.‬
‫לא הצלחתי להגן עליה, טורס.‬
‫אני יכול לקנות את הוויסקי היקר ביותר, אבל לא יכולתי...‬
‫להציל את קרלה.‬
‫זו לא אשמתך.‬
‫אתה לא צריך להרגיש אשם.‬
‫אתה חושב שהייתי צריך להיכנע?‬
‫אני חושב שבחרת באפשרות הכי קשה.‬
‫כן.‬
‫אם חינכתי את בתי היטב...‬
‫אני בטוח שהיא הייתה עושה כמוני.‬
‫מרציף זה הרכבת תסיע אתכם‬
‫לעזאזל.‬
‫חרא.‬
‫לא גבירתי, אני לא מעוניין להחליף ספק.‬
‫- תודה. - התגעגעתי לשטויות שלך.‬
‫שלח לי את מיקומך בזמן אמת.‬
‫איפה את?‬
‫מתחת לרחוב קאווה אלטה.‬
‫שם אנחנו צריכים לשתות בירה עכשיו.‬
‫אני שולחת את המפה לטלפון של אימא שלך.‬
‫- לעזאזל. - מה קרה?‬
‫אני חושב שעוקבים אחריי.‬
‫תתעלם מזה.‬
‫קל לך להגיד. את לא זו שעוקבים אחריה.‬
‫אם הוא היה רוצה שתמות, היית מת.‬
‫אני ממש רגוע.‬
‫יש שער.‬
‫הוא לא הופיע במפה.‬
‫אולי פנית במקום הלא נכון, חכמולוגית.‬
‫לא, זו הדרך הנכונה.‬
‫חכה, אני חושבת שאני יכולה לפתוח אותו בלי מפתח.‬
‫תפתחי.‬
‫אוי לא...‬
‫אוי לא, מה?‬
‫יש פצצה.‬
‫הבן זונה.‬
‫מה את מתכוונת לעשות?‬
‫אנטרל אותה.‬
‫זה חומר נפץ פלסטי מסוג סמטקס.‬
‫הוא שינה את הסגנון.‬
‫- אני לא יודעת אם זה האדום או הוורוד. - אל תיגעי בזה!‬
‫אל תגיד לי מה לעשות.‬
‫אנטוניה, אל תחשבי על זה אפילו! לא. "ניין". "ניינטה".‬
‫פחרדו הוא מקצוען אמיתי.‬
‫הוא בטח בחר קפסולת אלומיניום לתקופה קצרה.‬
‫בסדר, בואי נראה.‬
‫מה הסיכוי שתבחרי נכון?‬
‫הסתברות של 68.5 אחוז.‬
‫בסדר, ואם לא תבחרי נכון?‬
‫תצטרך להציל את חורחה בעצמך.‬
‫זה לא יקרה.‬
‫תקשיבי לי.‬
‫סבירות של 68.5 אחוז זה נמוך מדי.‬
‫אם זה היה 90 אחוז, אז אולי.‬
‫את יכולה לקרוא את המפה.‬
‫בואי לא ניקח סיכונים. נלך מסביב וזהו.‬
‫ידעתי. זה היה האדום.‬
‫לא הקשבת לי אפילו, נכון?‬
‫יש כאן בטח המון פצצות, ג'ון.‬
‫אם אצטרך לעצור לפני כל צעד, לא נגיע בזמן.‬
‫ג'ון.‬
‫סנדרה שלחה לנו הודעות מההתחלה.‬
‫היא בחנה אותנו.‬
‫לא הגיוני שתעביר אותנו את כל הדרך הזו‬
‫רק כדי שנסיים כמו היחידה נגד חטיפות.‬
‫זה קל מדי.‬
‫טוני, תסבירי לי את זה כאילו נשרתי מבית הספר.‬
‫אלה לא היו כוכבים.‬
‫אלה היו שמונה פיצוצים.‬
‫נבלקחיגו.‬
‫ציור הקיר.‬
‫סנדרה לא דיברה רק על המונית.‬
‫היא אמרה לנו שהיא שתלה פצצות בכל רחבי מדריד,‬
‫והיא אמרה לנו היכן הן נמצאות.‬
‫כמעט דרכתי על אחת מהן.‬
‫אעמיד פנים שלא שמעתי את זה.‬
‫יש שמונה פצצות בשמונה מקומות מרכזיים במדריד.‬
‫התוכנית גדולה יותר. הכול על הכוונת.‬
‫זו דרך אחת להסתכל על זה.‬
‫- ג'ון, אתה בוטח בי? - יקירתי,‬
‫בשלב הזה, אני לא חושב שיש לי ברירה.‬
‫תמשיך ללכת. אני אעקוב אחר המיקום שלך.‬
‫תצטרך להתחמק מהפצצות. אגיד לך איפה הן.‬
‫יש פצצה במרחק מטר אחד ממך.‬
‫אתה יכול להמשיך עכשיו.‬
‫כן, המפקדת.‬
‫אני לא יכולה יותר.‬
‫תבואי לתת לי נשיקת לילה טוב?‬
‫חתיכת כלבה!‬
‫תהיה יותר ספציפי.‬
‫ג'ון, מה קורה?‬
‫תמונות.‬
‫תמונות שלנו בכל מקום.‬
‫צדקת.‬
‫היא משחקת בנו.‬
‫מההתחלה.‬
‫כל זה הוא רק משחק מבחינתה.‬
‫כל עוד היא תמשיך לשחק, אין לנו מה לדאוג.‬
‫אתה שומע אותי, ג'ון?‬
‫לא אימא שלי.‬
‫איפה את, חתיכת כלבה מרושעת?‬
‫צאי החוצה.‬
‫תראי את עצמך, חתיכת כלבה!‬
‫לא.‬
‫- ג'ון, תירגע. - צאי החוצה, חתיכת כלבה!‬
‫היא רוצה שתתרגז ותאבד שליטה.‬
‫- ג'ון! - אני יודע שאת שומעת. צאי החוצה!‬
‫- אני יודע שאת שומעת אותי! - תקשיב לי, בבקשה! תירגע.‬
‫- צאי, כלבה! - ג'ון!‬
‫ג'ון, עצור! יש פצצה שני מטרים ממך!‬
‫- אני כאן! אני כאן! קדימה! - ג'ון, עצור!‬
‫ג'ון?‬
‫אני כאן.‬
‫לעולם אל תעשה זאת שוב.‬
‫כמעט נהרגת.‬
‫אני בסדר.‬
‫אני רגוע.‬
‫תודה, אנטוניה.‬
‫לא עכשיו.‬
‫קדימה, בוא.‬
‫עדיין לא חצות. הוא אמר בלי לרמות.‬
‫הוא?‬
‫- לא אכפת לך. - מה קורה? למה הם צועקים?‬
‫אל תדאג, כמעט סיימתי.‬
‫אני מפחד.‬
‫אתה רוצה לשיר איתי?‬
‫זה מביך. אנחנו לא מכירים.‬
‫אתה מצחיק, חורחה. הבן שלי יחבב אותך.‬
‫לא עכשיו, בבקשה.‬
‫מה?‬
‫מה קורה?‬
‫אנטוניה.‬
‫בבקשה.‬
‫אנטוניה, מה קורה?‬
‫לא עכשיו.‬
‫נגמרו לך הכדורים?‬
‫תחשוב, תחשוב...‬
‫תוריד אותם ממני!‬
‫תיזהרי מהפצצות! אל תרוצי!‬
‫תוריד אותם ממני! לא!‬
‫- חורחה! - תוריד אותם ממני!‬
‫אנטוניה, תחשבי על חורחה.‬
‫חורחה.‬
‫זהו זה. תגידי את שמו.‬
‫- חורחה. - בדיוק. תאמרי את שמו.‬
‫- חורחה. - חורחה.‬
‫- חורחה. - נכון. הוא הבן שלך.‬
‫הוא הבן שלך.‬
‫את לא צריכה כדורים.‬
‫את לא צריכה כלום.‬
‫את חייבת להציל אותו.‬
‫את האימא שלו.‬
‫אנטוניה.‬
‫אנטוניה!‬
‫אני בסדר.‬
‫אנטוניה, קדימה.‬
‫תודה, ג'ון.‬
‫הגענו.‬
‫אני אטפל בסנדרה. אתה תטפל בפחרדו.‬
‫חושב שתוכל לגבור עליו?‬
‫תקשיבי, 242...‬
‫אני מבילבאו, לכל הרוחות.‬
‫אעשה זאת כשיגיע הזמן, לא לפני.‬
‫ראיתי אותך משסף את גרון של נער כאילו אתה מקלף אפרסק.‬
‫אבל לרמות אתה לא מוכן.‬
‫מה זה משנה להם אם הם ימותו עכשיו או בעוד שעה?‬
‫- למי אכפת? - לאלוהים. אלוהים צופה בנו.‬
‫"אלוהים", אתה אומר.‬
‫סנדרה!‬
‫סוף סוף מצאתי אותך.‬
‫ואני אותך, אנטוניה סקוט.‬
‫אני כאן.‬
‫תהרוג אותם.‬
‫צאי החוצה!‬
‫צאי! הראי את פרצופך!‬
‫הגיע הזמן להתמודד פנים אל פנים.‬
‫קול הוא דבר מדהים.‬
‫את לא חושבת?‬
‫אף פעם אי אפשר לדעת מאיפה הוא מגיע.‬
‫חמישים אלפיות השנייה.‬
‫זה הזמן שבין צליל להד שלו.‬
‫מרחק קטנטן.‬
‫אבל מספיק כדי שלא תתפסי אותי.‬
‫זה בסדר! אני קרלה.‬
‫- החבל! מהר. - החבל.‬
‫חכה רגע.‬
‫קדימה. מהר.‬
‫אל תדאג. זה בסדר.‬
‫הנה. בוא.‬
‫חורחה, ברח!‬
‫לא!‬
‫תעזוב אותה!‬
‫שים את הידיים במקום שאוכל לראות אותן.‬
‫קרלה, את בסדר?‬
‫חורחה!‬
‫הגעת.‬
‫ידעתי שלא תאכזבי אותי.‬
‫למה עשית את כל זה?‬
‫את חושבת שזה קשור לקרלה אורטיז או לאלוורו טרואבה?‬
‫אז זה קשור אליי?‬
‫נביא מדבר בשם כוח עליון.‬
‫נביא מכריז על זה שיבוא!‬
‫לא מעניינים אותי הציטוטים החולניים שלך! אני רוצה את בני!‬
‫הילד.‬
‫בנך כבר איננו.‬
‫פחרדו חותך אותו לחתיכות בזמן שאנחנו מדברות.‬
‫עברת את המבחן האחרון.‬
‫ותמיד נשארת בשליטה.‬
‫רוץ.‬
‫לך, חורחה! לך!‬
‫מספיק!‬
‫חלאה.‬
‫זה נגמר.‬
‫ג'ון גוטיירז.‬
‫שוטר.‬
‫אני קרלה.‬
‫חשבתי שנהרגת.‬
‫תראי.‬
‫את יפה יותר במציאות.‬
‫אימא, זאת את?‬
‫חורחה! לא! חורחה!‬
‫לא!‬
‫אימא?‬
‫אל תתקרב!‬
‫לא!‬
‫נראה שאת באמת אוהבת את החרא הקטן.‬
‫עזבי אותו!‬
‫תזרקי את הגלוק היפה הזה‬
‫ובואי נעשה עסקה.‬
‫חייך בתמורה לחייו.‬
‫את לא תעמדי במילה שלך.‬
‫חמש...‬
‫המילה שלך לא שווה כלום.‬
‫למה סבא לא בא? אני רוצה ללכת הביתה.‬
‫ארבע...‬
‫אתה זוכר את המשחק האהוב על סבא?‬
‫כן.‬
‫שלוש...‬
‫שתיים...‬
‫אחד.‬
‫למטה!‬
‫שבעה עשר קליעים.‬
‫מהירות קליע זווית ירי‬
‫הסתברות לפגיעה‬
‫עשרה.‬
‫חורחה לורנטה סקוט.‬
‫שלום, חורחה.‬
‫אני רוצה לראות את אימא שלי.‬
‫שנים עשר, 13, 14, 15...‬
‫שבעה עשר.‬
‫בהצלחה, בני.‬
‫בואי נגמור עם זה ותחסכי ממני את הנאומים.‬
‫אנחנו לא דמויות ברומן.‬
‫תני לי ליהנות מהרגע.‬
‫ניצחתי אותך, אנטוניה.‬
‫את כבר לא הילדה החכמה ביותר בכיתה.‬
‫לא ניצחת.‬
‫את עומדת למות.‬
‫וזו תבוסה.‬
‫זו לא הייתה התוכנית שלך.‬
‫היא השתבשה.‬
‫- תעקבי אחריהם. - את אוהבת משחקים.‬
‫תסתכלי סביבך, אנטוניה.‬
‫רצית שאבוא לכאן‬
‫ואראה שכל המבחנים שעברתי היו לחינם.‬
‫רצית שלא אצליח להציל את קרלה אורטיז.‬
‫- התוכנית שלך... - הם מזהירים אותך.‬
‫...הייתה לתת לי לחיות בידיעה שבני מת.‬
‫לא.‬
‫שתדעי כל רגע בחייך שהכול היה באשמתך.‬
‫חורחה חי.‬
‫ואם חורחה חי זה בגלל שג'ון עשה את עבודתו‬
‫ופחרדו מת.‬
‫ואת לבד,‬
‫והפסדת.‬
‫את יכולה להרוג אותי אם את רוצה,‬
‫אבל את הפסדת.‬
‫סנדרה.‬
‫את טועה.‬
‫זה עדיין לא נגמר.‬
‫חורחה!‬
‫ג'ון?‬
‫זו את?‬
‫אימא!‬
‫- אתה בסדר? - כן.‬
‫את בסדר?‬
‫למה את תמיד משאירה את הדלת פתוחה?‬
‫כי רציתי שתבואי לבקר אותי.‬
‫- אני אבוא מעכשיו. - מה זה?‬
‫הוא הביא את זה.‬
‫הוא לא שמן, אבל הוא אפילו לא הצליח לסחוב את הצמח עד כאן.‬
‫תקשיבי, ילדה,‬
‫אל תתעסקי איתי.‬
‫את זו ששכנעה אותי לעלות במדרגות.‬
‫- ביי! - ביי.‬
‫חוצפנית קטנה...‬
‫מרקוס טיפל בהם.‬
‫הם תמיד מתים לי. זה כוח העל שלי.‬
‫אל תשקי אותו יותר מדי.‬
‫ממוחזר 100 אחוז עשוי מפסולת‬
‫זו באמת הפתעה.‬
‫מה שלומך?‬
‫מאז שאני לא מבלה איתך, משעמם לי קצת, למען האמת.‬
‫מה שלום חורחה?‬
‫טוב מאוד. אנחנו משלימים הרבה פערים.‬
‫כמו שצריך.‬
‫מה שלום אימא שלך?‬
‫היא ממשיכה להשוויץ בבן שלה.‬
‫- למה להשוויץ? - מה זאת אומרת, למה?‬
‫נקודה קטנה לטובתך.‬
‫הדירה למטה פנויה.‬
‫אתם יכולים לעבור לכאן. נהיה שכנים.‬
‫את רק רוצה לאכול את חביתת תפוחי האדמה של אימא שלי.‬
‫נכון?‬
‫תגיד לי כבר. הרי לא באת רק בשביל לתת לי פיקוס.‬
‫גופתה של סנדרה לא נמצאה, נכון?‬
‫האם אצליח אי פעם להפתיע אותך?‬
‫היא לא תדרוך על פצצה ששתלה בעצמה.‬
‫היא פשוט נעלמה, כמו אביה.‬
‫נכון.‬
‫מה העניין?‬
‫העניין הוא‬
‫שהם ביצעו בדיקת דנ"א על השרידים שנמצאו בקבר של בתו של פחרדו.‬
‫תמשיך.‬
‫הם של בתו של פחרדו.‬
‫זו לא הייתה טעות.‬
‫מישהו רצה להוציא אותי מהבור שלי.‬
‫לגרום לי לחשוב שזה מעשה נקמה נגד בעלי הכוח.‬
‫זה אפילו לא היה עניין של הנאה מהרג,‬
‫או עינוי של נשמה שממילא מיוסרת.‬
‫הכול היה משחק.‬
‫אבא.‬
‫אני לא מתה.‬
‫אבא.‬
‫אני לא מתה.‬
‫חזרתי.‬
‫שוטר לשעבר.‬
‫חתיכת זבל.‬
‫הוא לא כל כך חכם.‬
‫נכון, אנטוניה?‬
‫נביא מדבר בשם כוח עליון.‬
‫נביא מכריז על זה שיבוא.‬
‫לא ייתכן שאת תכננת הכול.‬
‫זה לא נכון.‬
‫את חכמה מאוד, אבל משהו בך לא בסדר.‬
‫יש מוח אחר מאחורי זה.‬
‫אותך לא מתמרנים?‬
‫אני לא מבלבלת בין המציאות למה שקורה לי בראש.‬
‫אל תצחיקי אותי.‬
‫תסתכלי על הזרועות שלך.‬
‫הוא רצה שהקורבן ידע שהוא מרוקן אותו.‬
‫הצילו!‬
‫אבא, אני לא מתה.‬
‫בבקשה, אל תפגעי בילדים.‬
‫- אנטוניה. - אנחנו בובות במשחק שלו.‬
‫במשחק של מי?‬
‫אמרתי לך.‬
‫הוא קורא לעצמו מר וייט.‬
‫מבוסס על ספר מאת גומז-חורדו‬
‫תרגום כתוביות: מיכל כהן‬
‫בקרת כתוביות נעמי מאזוז‬