I TIDIGARE AVSNITT
Det är en inspelning från Sanctuary.
Vad är det?
En bön.
Backa!
Var är Cobalt-teamet?
"Jag kommer med välsignelser till Reach."
- John-117 är entledigad. - Va...?
Du stannar på förläggningen i väntan på psykiatrisk utredning.
De har ändrat den!
"Jag kommer till er utan nåd."
Är du orolig för Johns mentala tillstånd?
Alla simuleringar ger samma resultat oavsett vilka åtgärder som vidtas.
Så det finns inget att göra.
"Utan nåd."
Covenanter slog ut Cobalt-teamet. Deras flotta är inte långt borta.
- Ska vi inte strida? - Jo, men vi kommer inte att vinna.
Viktiga tillgångar transporteras från planeten i detta nu.
Kan jag räkna med dig?
"Jag är instrumentet för er utrotning."
Jag måste prata med korpral Perez.
"Jag erbjuder den här planeten som en bränd offergåva."
"På detta altare lägger jag demonens huvud."
Du sa att det finns andra sätt att leva.
- Det stämmer. - Hur då?
"Helgad vare mitt folks stora resa."
"Vet att jag är Var 'Gatanai."
"Vet att jag är döden."
De är redan här, eller hur?
Jag har lite kvällsmat åt er.
Hej, Benny.
Och Jenny.
Hej, Lenny.
Keith.
Lugna ner er. Vad är det med er? Det räcker till alla.
Gå in!
- Den här vägen. - Jag måste hem!
Perez!
- Jag måste till min familj. - Nej, kom.
Jag måste till min familj!
Korpral! De är borta.
Släpp mig. Jag måste till min familj!
Kom igen! Den här vägen.
Säg inte att du inte kände det.
Något händer där ute.
Vet du om att det är krig?
I de yttre kolonierna.
Det är grejen med krig. Det stannar aldrig på en plats.
Det är fint att se dig, Soren. Att veta att du lever.
Jag vet inte vad jag ska säga.
- Det är olikt dig. - Hur vet du det?
Jag har gått igenom det här i huvudet tusen gånger.
Vad jag skulle säga.
Hur jag skulle säga det.
Vad jag skulle göra om jag var i samma rum som du igen.
Ja?
Du är mindre än jag minns det som.
Det var en bonus.
Kraftfältet kan vara igång ändå. Det dödar dig. Soren!
Vi ses.
- Vi måste berätta för folk! - Vi hinner inte.
Fokusera på uppdraget. Var på din vakt. Gör ditt jobb.
De var inte marinsoldater! Okej?
De var min familj, mina vänner.
Man kan inte öva för det här.
Fattar du?
Gör du?
Jag måste tillbaka till FLEETCOM.
Hämta min utrustning och ansluta till försvarsstyrkan.
Du behöver inte följa med.
På grund av en nödsituation ställs maglevtåget in.
Fortsätt framåt.
Vi måste härifrån.
De kommer. Gå.
Ni måste ta er härifrån!
Ni måste sticka! Kom igen!
- Ni måste härifrån. - Perez!
FLEETCOM! Nu.
- De måste få veta. - Nej.
De måste...
Chief!
Den här vägen. Kom igen!
Om du vill ut är det den här vägen.
Jag känner till det här stället. Lita på mig.
Det kommer inte att hända.
Skyll dig själv.
Fan!
Kom igen! In här.
Kommer de?
Slappna av.
Slappna av själv.
Jag såg dig.
All plasma som flög runt.
All död omkring dig.
Du blir aldrig...
När jag var liten fanns det en kvinna.
Hon singlade slant.
Hon utmanade mig att välja, och det gjorde jag.
Krona.
Elva gånger i rad.
- En slump. - Kanske.
Men jag gissade inte.
Jag visste.
Det har alltid varit så.
Varje gång jag går ut i strid vet jag att jag kan förlora nån.
Men jag vet att det inte blir jag.
Det måste vara skönt.
Inte direkt.
Fan...!
Var försiktig med den där.
Frun?
Den där yxan är över 600 år gammal.
Nån högg ner träd med den på jorden. Och använde veden som bränsle.
Du, bjässen. Den där skrivmaskinen är för tung för mig.
Staden är under attack, frun.
Det menar du inte. Gör lite nytta. Skrivmaskinen ska upp.
Ni måste fly härifrån.
Det här är min affär.
Jag har haft den i 40 år, mer eller mindre.
Översta hyllan, tack.
Korpralen har rätt, frun.
Platsen är inte säker.
Vi är på väg till FLEETCOM. Vi kan ta er med.
Vem ska ta hand om alla mina saker?
Frun... Allt det här är oviktigt.
Det där är en Underwood Standard Portable.
Från 1900-talet. Hartford, Connecticut.
Vi talar om Jorden, raring.
Den har sett sex krig.
Kämpat mot kommunism, fascism och alla andra ismer.
Och överlevt.
Om det inte är viktigt...
Covenanterna är på väg, frun.
Folk pratar som om inget spelar nån roll.
Vilka är vi?
Om inget spelar nån roll, då spelar vi ingen roll.
De kommer att glasa planeten. Inget kommer att bli kvar.
Ni kommer inte att överleva. Förstår ni det?
- Förstår ni det, frun? - Hon förstår.
Kom.
Vad är det här? Din hemliga fängelsehåla?
Inlåsningen är sekundär.
Det är huvudsakligen en plats för experiment och förhör.
Endast ONI har åtkomst.
En fängelsehåla, alltså.
De närmar sig.
Berätta. Hur är Kessler?
Han måste vara nio-tio år nu. Han avgudar dig säkert.
Sluta.
När du var i den åldern försökte du alltid smita.
- Du klättrade och grävde tunnlar. - Jag vill inte prata om min son.
Det är vad föräldrar pratar om, har jag hört.
Du fick ett barn.
Jag är nyfiken på hur mycket av dig som har hittat in i honom.
- Mitt intresse är rent vetenskapligt. - Skitsnack.
- Vet du ens vart vi är på väg? - Ja, självklart.
Jag minns att du hade störst drivkraft.
- De andra måste rekryteras. - Kidnappas.
Men du ville det redan första gången jag såg dig.
Du ville bli en spartan.
- Jag var sex år. - Ja, det var du.
Och du visste redan ditt syfte.
Det gjorde jag också.
Du var född till krigare.
- Även efter din olycka... - Min vad?
Din arm.
- Det var svårt att släppa dig. - Släppa mig?
Jag flydde från dig. Jag överlevde dig.
Jag skapade mig ett liv!
Trots dig.
Det är en version så god som någon.
- Plasma. - Plasma?
De är här.
Ta den här och försök att inte skjuta mig i ryggen.
Jag lovar inget.
Håll dig lågt!
Kom igen!
Herregud.
De evakuerar folk via FLEETCOM.
Här kan vi inte stanna.
Sätt fart!
Riz?
Vi började utan dig.
- Jag behöver ett vapen. - Där.
- Är du okej? - Nu är jag det.
Vi sprang på 20 elite-soldater på vår väg mot FLEETCOM.
De bara fortsätter komma.
- Har ni kontakt med andra enheter? - Nej, de slog ut kommunikationen.
Jag hör dig!
Fortsätt göra det ljudet. Jag ska hitta dig.
Vi måste röra på oss!
Hur ska vi ska ta oss runt covenanternas position?
Vi går inte runt.
Okej. Ge mig fem marinsoldater.
Resten av er ger täckeld medan vi tar oss till brohuvudet.
Ja, ma'am.
När vi är inne kan ni retirera.
- Vart då, sir? - Vart som helst men inte här.
Ja, sir!
- Vad tror du att du gör? - Följer med er.
- Nej, Louis. - Jag behöver inte ditt tillstånd.
- Jag kan hjälpa till med de sårade. - Okej, då går vi.
- Är du redo? - När du säger till.
Täckeld!
Är ni redo? Nu!
Alla skyttar med mig! Vi tar dem!
Fortsätt framåt!
Klockan tre!
Louis!
Eld!
Håll dig nere. Sätt fart!
- Gå vidare! - På din signal.
Framåt!
Kom igen!
Bakom oss!
Kontakt bakåt!
- Laddar om! - Täcker!
Granat!
- Den här vägen! - Jag kommer.
- Nu! - Vilket håll?
Gå, gå! Ner!
Vi måste röra på oss. Kom igen!
Vi är okej.
Var är Danilo?
Riz! Var är Danilo?
Han kommer inte.
En wraith!
Täck oss!
Kom igen! Vill ni smaka på det här?
Riz? Vi måste röra på oss!
Vi kan inte hålla dem borta!
Det är bäst att du går.
Följ med mig.
Nej. Jag är precis där jag ska vara.
Jag är här!
Louis!
Kom igen!
Jag har nåt åt er!
- Louis! - Riz!
Riz?
Vi måste sticka.
- Vad är det här för ställe? - Vi är inte de enda fångarna här.
Sa du inte att du visste vägen ut?
Cortana?
- Dr Halsey. - Ja.
Fly.
Backa.
Soren!
Sätt fart!
Riz, vi hämtar dräkterna.
Riz!
Vi går.
Vänta! Är det allt?
Ska du bara ge dig ut och strida utan att säga nåt?
Okej, men... tack.
Korpral?
För tur.
Krona.
På din lediga dag och allt, Chief.
- Jag är glad att se dig. - Jag har rensat de nedre planen.
Några eliter smög in innan barrikaderna restes.
Jag är nästan trött på att döda utomjordingar.
Nästan. Riz, är allt som det ska?
- Var är Kai? - Jag tänkte fråga dig samma sak.
- Hon måste vara kvar där ute. - Kai jagar antagligen efter dem.
Vi borde göra samma sak.
Vi tar på oss dräkterna först.
De är borta, Chief.
Vad sa du?
Våra dräkter. De är inte där.
Den jäveln.
- Var är Ackerson? - Jag vet inte.
Alla i den högsta ledningen stack. De tog med sig värdefulla tillgångar.
- De tog våra dräkter. - Vad fan är det som pågår?
Vem har befälet?
- Hämta mer utrustning. - Uppfattat.
- Minska tempot så vinner vi tid. - Uppfattat, sir.
Amiral?
Jag vill se så många av dem som möjligt där innan vi spränger.
Uppfattat, sir.
De tog våra dräkter.
Jag hoppades lite att du var död -
- så att jag skulle slippa höra "vad var det jag sa?".
Sån tur har ni inte, sir.
Förlåt, John.
Du hade rätt.
Cobalt-teamet dödades i Visegrad. Jag såg kropparna själv.
De hann inte reagera.
Två av deras vapen hade fulla magasin.
Inte ett skott var avfyrat.
När Visegrad slogs ut famlade vi i blindo.
Vi vet inte hur många covenanter som har landat.
Det är en markstrid nu. De slår till mot kraftverken.
Vi försvarar dem så gott det går, men utan dem...
- Slås MAC-enheten ut. - Det stämmer.
Då kan covenantflottan ta sig inom skotthåll.
- Och glasa planeten. - Ungefär så.
- Tyrell. - Sir?
Scorpionen i östra hangaren ska upp på bryggan.
Ja, sir.
Var är vår flotta, då?
De beslutade att bevara våra viktigaste militära tillgångar.
Va?! Ska vi låta Reach falla?
De visste att det här skulle hända. De räknade ut det.
- Vem då? - Jag vet inte.
Maktens herrar, ONI... Välj själv.
- Ackerson? - Ja.
Det förändrar inte situationen här.
Låt mig vara tydlig, John. Jag skiter i deras beräkningar.
Covenanterna ska få betala för varje centimeter av planeten.
Vårt uppdrag är att evakuera så många vi kan.
Var vill ni ha mig, sir?
Vi skapar en flaskhals.
Vi är underlägsna i antal, men om vi kan koncentrera...
Jag förstår, sir. Thermopyle.
Mina öron...
Granater har den inverkan.
Kan jag få tillbaka min hand?
Vad menade du med att släppa mig?
Har du nån aning om vad som precis hände där inne?
Vår fiende har Cortana i sin ägo!
Vad menade du med det?
Jag såg din potential. Din styrka, ditt fokus.
Alla såg upp till dig. John såg upp till dig.
När din augmentering misslyckades behövde han vända sig inåt.
Nej.
Så var det inte.
Varför tror du att ingen vaktade skeppen natten du rymde?
Vi måste upp nu!
Hallå?
Hallå!
Hallå! Hjälp mig med den där.
Vad ska jag göra?
Vi måste få ut alla härifrån.
Transportskepp avgår från den övre hangaren.
Den här vägen.
Det är ingen fara. Jag har dig.
Ur vägen! Vi måste fram!
John?
Vad ska jag göra, sir?
Hålla min keps.
Gunny.
Lystring, alla på däck!
Kom närmare.
Ända fram, fort!
Sätt fart!
Vet ni vad jag ser?
Jag ser tuffa marinsoldater.
Vad jag inte ser är tvivel.
Jag ser inte nederlag i det här rummet.
Och jag ser inte kapitulation.
Nej, sir!
I era ansikten ser jag det bästa av vilka vi är som människor.
Ni stred med mod. Ni stred med hjärta.
Ni stred med kärlek till era vapenbröder och systrar.
Det finns inget kvar för er att bevisa.
Ni är de bästa marinsoldater jag har sett.
Och ni förtjänar sanningen.
Fienden står vid våra portar.
De är numerärt överlägsna oss.
Vi kan inte hålla tillbaka dem för evigt.
Den marinsoldat som ger fienden motstånd...
...överlever inte dagen.
Men ni gör det inte ensamma.
John?
John.
Det är en ära för mig att presentera John-117.
Ni känner honom som Master Chief.
Idag behöver han ingen rustning.
Idag behöver han bara krigaren inom sig.
Samma krigare som finns i var och en av er.
Den krigare som är villig att ge sitt liv för sitt hem.
För varje ögonblick vi håller fienden stången -
- kan fler oskyldiga människor fly på transportskeppen.
Och senare...
...kommer de att berätta den historia som ni skriver här idag.
Ni kommer att bli hågkomna som de modiga kvinnor och män -
- som offrade sina liv så att våra barn en dag -
- ska kunna leva utan rädsla för det monster vi kallar krig.
Visa de fjälliga jävlarna att de jävlades med fel planet!
Utgå!
Inta positioner!
- Utgå! Formering. - Semper fi!
Jag är glad att du är här.
- Ja, sir. - Nej, John.
Det spelar roll.
Din radio, sir.
Radion, amiral.
Vad gör du?
Vad ser det ut som? Grader betyder inget idag.
- Hämta mitt vapen. - Vi har inte råd att förlora er, sir.
Det här är inte slutet.
Det kommer fler strider och vi behöver bra ledare.
Det är fortfarande jag som ger order här.
Ni behöver kunna fortsätta med det. Annars tar såna som Ackerson över.
Se nu till att ta alla civila härifrån.
Du, då?
Jag är där jag ska vara.
Gör skillnad.
Det kan ni ge er fan på, sir.
Sprid ut ammunitionen.
- Här, killar. - Ja, sir.
Tyrell?
- Är ditt team redo? - Ja, Master Chief.
- Då så. - Fortsätt beskjutning av sektionen!
Artilleriet är utslaget.
Fixa så att jag ser brohuvudet!
Nu kommer de.
Hej, Jacob.
Catherine.
Och... Soren.
Jag vill inte avbryta vad det här än är -
- men kan nån av er visa mig snabbaste vägen härifrån?
En civil transport avgår från den övre hangaren.
Jag är civil.
Du är pirat.
Småföretagare.
Var fan är de?
Scorpion-3 x-ray, det här är Silver-1.
Varsågod, Silver. Kom.
Ge mig en omgång vit fosfor på bryggan, kom.
Uppfattat. En omgång. Ger order, kom.
Det kommer att väcka dem.
Fan.
Ge eld!
Är Miranda här?
Nej, tack och lov.
Var är hon?
Det kan jag inte säga.
Skaffa ett rum.
Vad exakt gör du med den här...
...personen?
För tre minuter sen var jag pirat.
Jag gör framsteg.
De har Cortana.
- Covenanterna? - Jag såg dem ta henne.
En sangheili och Makee.
- Makee är död. - Tydligen inte.
Korpral, få ombord dem på skeppet.
Jag försöker, sir. Kom igen.
Varje sekund räknas!
Kom igen. Snabbare! Kom igen.
Kom igen.
Är det sista skeppet?
- Ja... - Vad nu?
Vad är det där?
Vad gör du?
Gå ombord!
Granat!
Ner!
Detta är amiral Keyes.
Den övre hangaren attackeras av flera covenantenheter, kom.
Transportskeppet är fullt av civila.
Vi ger er mer tid.
Vi är på väg.
Vi rör på oss!
Eldstyrkan i mitten!
Kom igen, ni klarar det!
Den tar jag.
- Alla civila är ombord, sir. - Bra.
FEL
Vart ska ni gå?
Jag kommer tillbaka. Kan du flyga den här?
Inte utan er ombord, sir.
Jag kommer tillbaka!
FEL
- Vi måste hjälpa honom. - Nej, vi kan inte.
Vänta!
- Korpral Perez? - Ja, sir.
Tryck på den.
Jag kan inte göra det, sir.
Jo.
Det kan du.
Släpp mig!
Jacob!
Släpp mig!
Har du eld?
Undan från mig!
Upp med er!
De är här!
En vän till dig?
Riz!
Chief!
Sluta!
Inte än.
Nej!