Olgu, proovime midagi muud.
Algusest peale. Valmis olla.Üks, kaks, kolm.
Üks, kaks, kolm, neli. Püsige rütmis.
Kaks, kolm, neli.
See on Cis, puhkpillid.
Kaks, kolm... Ma näen sind, Caleb!
Rachel, nüüd sina.
Unustasin oma saksi maha, hr G.
Ta unustas oma saksi maha. Nüüd on sinu kord, Connie.
Anna minna!
Tubli!
Oodake nüüd. Mida te itsitate?
Connie unustas end veidi ära. See on hea.
Mäletan, kui isa viis mind kord ühte džässiklubisse,
ja ma ei tahtnud üldse seal olla. Aga siis nägin ma seda selli,
kes mängis neid akorde neljandikega,
ja siis minooris ka...
Siis lisas ta sisemised hääled, ja ta oleks nagu laulnud.
Ja ausõna, järgmiseks tundus,
nagu ta oleks laval lendu tõusnud.
Ta oli nii sügaval muusika sees, ja võttis meid ka kaasa.
Ja ma tahtsin õppida ka
niimoodi rääkima.
Siis ma teadsingi...
et olin mängima sündinud.
Connie saab aru. Eks, Connie?
Ma olen 12.
Tulen kohe tagasi. Harjutage heliredelit.
Vabandust, et segan, hr Gardner.
Te osutasite mu kõrvadele teene.
-Kuule! -Mitte sina, sul tuleb hästi välja.
Tal ei tule.
Kuidas ma saan aidata, direktor Arroyo?
Ma tahtsin isiklikult häid uudiseid rääkida.
Aitab teile poolest kohast. Olete nüüd täiskohaga muusikaõpetaja.
Tööturvalisus. Ravikindlustus. Pension.
Kui tore.
Tere tulemast meie ridadesse, Joe. Alaliselt.
Aitäh.
RÄTSEP JA JUURDELÕIKUSED
Pärast kõiki neid aastaid on mu palvetele vastatud.
Täiskohaga töö.
Laske leivateenija läbi.
-Jah, ema, aga ma... -Sa võtad selle vastu, eks?
Ära muretse, ema, mul on plaan.
Sul on alati mingi plaan.
Aga äkki on sul tagavaraplaani vaja, juhuks, kui su plaan ei õnnestu.
Tagavaraplaan kulub alati ära.
Joey, me ei rabanud sinu hariduse nimel selleks,
et saaksid olla keskeas mees, kes mu poes oma aluspesu peseb.
Kõnnid ringi, endal auk pükstes.
Jah, aga...
Selle tööga saad ometi need mõttetud mängimised ära jätta.
Ja issand teab, et me vajame rohkem õpetajaid siia maailma.
Ja mõtle nüüd,
et muusika mängimisest saab lõpuks ometi sinu päris karjäär.
Nii et sa ütled neile jah, eks?
Palun ütle jah.
Jah, kindlasti.
Tore.
Halloo?
NÜÜD ESINEB DOROTHEA WILLIAMSI KVARTETT
Kuidas teil läinud on, hr G? Kräsu siin. Lamont Baker.
Hei, Kräsu! Tore on su häält kuulda.
Kuule. Võid mind nüüd Joeks kutsuda. Ma pole enam su õpetaja.
Olgu, hr Gardner.
Ma olen Dorothea Williamsi kvartetiuus trummar,
ja me alustame oma tuuri täna kontserdiga Poolnoodis.
Dorothea Williams! Nalja teed või? Palju õnne.
Ma sureksin õnnelikuna, kui saaksin koos Dorothea Williamsiga esineda.
Noh, täna võib te õnnepäev olla.
POOLNOOT
-Seal ta ongi. -Tere, Kräsu.
Leon lasi linnast jalga ja jättis meid täitsa pigisse.
-Jah. Usun. -Tore, et tulla said.
Mu poiss Bishop ütles, et mängisite koos eelmisel aastal Brooklynis.
Ütles, et mängisid hästi.
Noh, tead küll, kohviku kohta jah.
Kuule, Dorothea.
Sellest mehest ma sulle rääkisingi.
Minu vana muusikaõpetaja, hr Gardner.
Kutsu mind Joeks, Dorothea. Tahtsin öelda, et preili Williams.
Meeldiv kohtuda. Kui imeline.
Joe on Ray Gardneri poeg.
Ah et nüüd peame põhikooli muusikaõpsidega leppima.
Roni aga üles, õps, meil pole tervet päeva aega.
Mida me mängime?
Vabandust. Ma unustasin end hetkeks ära.
Joe Gardner, kus sa olnud oled?
Ma olen põhikoolis bändi õpetanud. Aga nädalavahetustel ma...
Sul ülikond on?
Hangi endale ülikond, Õps. Korralik ülikond.
Tule õhtul tagasi. Esimene kontsert on kell 21.00, heliproov kell 19.00.
Vaatame, kuidas sul läheb.
Jaa!
Kas näed, isa? Nii juba läheb!
Vaadake üles. Teate, mis sinna tuleb? Joe Gardner!
Sa ei usu iial, mis just juhtus. Ma saingi mängima. Jah!
Ma tean. Dorothea Williams! Suudad sa seda uskuda?
Kuule, sõbrake, sa saad veel viga!
Ära ainult mu emale räägi. Eks?
Unusta see klass. Ma olen hoopis Dorothea Williamsi klassis.
Kas mõistad? Ma...
Vabandust!
Mida...?
Halloo?
Mida...?
Hei! Hei! Halloo!
Tere.
Oh, mis su nimi on, kullake?
Ma olen Joe. Joe Gardner. Ma ei peaks siin olema.
Juhtus vist üsna äkiliselt.
Vaata, Joe, ma olen 106 aastat vana.
Olen seda pikka aega oodanud.
-Mida? -Suurt Teispoolsust.
Suurt Teispoolsust?
Nagu see, mis on pärast elu?
-Jah. -See seal ongi surm?
See trumpab üle minu unenäo sellest morsast.
Põnev, kas pole?
Ei, oodake. Mul on täna esinemine. Ma ei saa nüüd ära surra.
Ma ei usu, et sa saad sinna eriti midagi parata.
Saan küll. Ma ei sure samal päeval, kui viimaks oma võimaluse saan.
Mulle ollakse rohkem kui võlgu. Ma kaon siit.
Sinnapoole ei tohiks vist minna.
Seda ei tohi juhtuda. Ma ei sure täna. Mitte nüüd, kui mu elu just algas.
Mis see oli?
Oodake. Ma pole lõpetanud. Ma pean tagasi pääsema.
Ma ei taha surra!
Ma pole valmis. Põgenege!
-Miks sa ei jookse? -Ma ei tea.
-Mis teil viga on? -Ma ei tea.
Kus mu püksid on?
Ma pole valmis!
Issakene.
Vabandust. Andke andeks!
Aidake! Ma pole valmis. Ma pean tagasi saama.
Heldeke.
Mida?
Olge nüüd, andke mentorile veidi ruumi.
Vabandust, uued hinged. 37, aitab küll.
Vaadake kõik siia. Vaikne koiott.
Vaikne koiott.
Kes sa oled?
Minus saavad kokku kõik universumi kvantväljad.
Ma ilmun kujul, mida teie mannetu inimaju mõista suudab.
-Misasja? -Võid mind Janneks kutsuda.
Janne, olgu.
Kuule, kas see on taevas?
Ei.
On see siis see kuumavõitu paik?
-Põrgu. -Põrgu, põrgu, põrgu.
-Vaikne koiott. -Põrgu.
Siin on lihtne ära eksida.
See pole Suur Teispoolsus. See on Suur Enne.
Suur Enne?
Me kutsume seda nüüd Sina Seminariks. Ümberbrändimine.
Põrgu.
Ei, ei. Sa oled siin!
Kas see tähendab, et ma olen surnud?
Veel mitte.
Su keha on hoiurežiimis.
See on keeruline.
Ma aitan su tagasi su rühma juurde.
Tulge, väikesed hinged, ronige aga üles.
Tere tulemast Sina Seminarile.
See meeldib teile.
-Kummaline. -Mis on?
-Numbrid ei klapi. -Kuidas palun?
Üks hing on puudu. Numbrid ei klapi.
Esimene peatus on Elevuse Paviljon.
Teie neli. Minge aga sisse.
Teie viis olete hajevil. Ja teie kaks, miks mitte?
Oota nüüd. Kas siit tulebki isikupära?
Muidugi. Kas sa arvasid, et inimesed lihtsalt sünnivad sellega?
Aga kuidas nad siis Maale saavad?
Nad kasutavad Maa portaali.
Siis, kui nende isiksus täielik on.
Halloo?
Jumalaga.
Oodake nüüd!
Sa eksid küll tihti ära.
No nii, mentorid. Otsige siit oma nimi...
-Tere, Janne, mul on eksinud mentor. -...ja ühinege sees teistega.
Aitäh, Janne.
Ma pole kindel, et peaksin siin olema.
Saan aru. Mentorlus pole kõigi jaoks. Võid vabalt vahele jätta.
Tegelikult, järele mõeldes kõlab mentorlus täitsa lõbusalt.
Tore kuulda. Janne juhatab edasi.
Aitäh, Janne. Mine sinna Janne juurde.
Aitäh, Janne.
Kas kõigi nimi on siin Janne?
Õnn kaasa!
Janne, meil on mure.
Oh, no terekest, Tunne.
Numbrid ei klapi.
Ma kahtlen selles väga. Numbrid on sajandeid klappinud.
151 000 hinge lähevad iga päev Suurde Teispoolsusesse.
See teeb 105,2 hinge minutis, Janne.
1,75 hinge sekundis.
-Ja ma loen nad kõik üle. -Jah. Ma tean.
Minu töö on selle üle arvet pidada. Ma olen raamatupidaja.
Ja me kõik arvame, et sa oled väga tubli, kas pole nii?
-Kahtlemata. -Minu meelest on hea.
Ma ütleksin, et ei.
Ma loendan kogu aeg. Praegu ka.
Sa oled mu jutu algusest saati viis korda silmi pilgutanud. Kuus.
Kuna raamatupidamine on sinu töö, siis äkki leiad ise lahenduse?
-Äkki leiangi. -Imetore.
Tere taas, Tunne.
Ära tule rumalat mängima.
Hüva, läheb lahti.
"A."
No terekest, mentorid!
Ma olen Janne, nõuandja siin Sina Seminaris.
Te ei mäleta seda, aga te olete siin ka varem olnud.
Aga ärge muretsege, sünnitrauma ära unustamine
on üks universumi suurtest kingitustest.
Siin Sina Seminaril saavad kõik hinged endale unikaalsed isiksused.
Ma olen meeldiv skeptik, kes on ettevaatlik, aga toretsev.
Ma olen ärrituv müürilill, kes on ohtlikult uudishimulik.
Mina olen manipuleeriv suurushull, kes on intensiivselt oportunistlik.
Sellega võib raskeks minna. Aga see on Maa mure.
Panete tähele, et kõigil neil hingedelon midagi puudu.
Mis siia käib?
Need hinged vajavad oma "sädet".
Ja siin tuletegi teie mängu.
Ehk leiate te nende sädeme Kõiksuse Hallist,
kus ükstapuha mis asi Maal võib inspiratsiooniks olla.
Või äkki eelistate te Teie Halli,
kus võib näha valitud hetki teie enda inspireerivast elust.
Ja misasi see säde siis on?
JOE GARDNER JA DOROTHEA WILLIAMSI KVARTETT
Tahate juba elevusega tööle asuda, nii et edu sädeme leidmisel.
Otsige säde üles.
Oli see vast alles informatiivne.
Nüüd on aeg minu lemmikosa käes,
kus me viime mentorid kokku teie hingesugulastega.
Meie esimene mentor on Maria Martinez.
Maria, tule alla.
Maria oli haruldaste haiguste spetsialist Mehhiko Ülikoolis.
Ma sain terveks!
Tema paariliseks saab üks mu lemmikutest,
hing number 108 210 121 415.
Palju õnne! Minge nüüd.
Meie järgmine mentor on Bjorn T. Börgensson.
TERE mu nimi on dr Börgensson
Dr Börgensson on maailmakuulus lastepsühholoog,
kes sai hiljuti Nobeli auhinna.
Ma näen valu, surma, hävingut.
-Aga nüüd? -Ilus liblikas.
Dr Börgensson sobitatakse hingega number 22.
Oh, hakkabki pihta. Vabandage.
22, tule sellest dimensioonist kohe välja.
Kui mitu korda ma pean teile ütlema? Ma ei taha Maale minna.
-Lõpeta vastu punnimine, 22. -Ma ei taha.
-Sa lähed Maale ja saad elu. -Sunni mind!
22 on olnud Sina Seminaris juba mõnda aega.
Tal on olnud imelised mentorid nagu Gandhi, Abraham Lincoln ja ema Teresa.
-Ma panin ta nutma. -Eirake seda.
Pane mind maha.
Meil on tõesti hea meel, et olete siin, dr Börgensson.
See on au, et teie valmistate 22 Maale minekuks ette.
Ma panen sind soovima, et sa poleks iial ära surnud.
Enamik soovib seda, 22.
Minge nüüd. Nägemist!
Kus me oleme?
See on suur edu. Peaksid väga uhke olema. Samm-sammult.
Tähistamaks dr Börgenssoni tööd,
anname me talle üle selle au...
Olen viimastel nädalatel arengut näinud.
Tahaksin muidugi nii paljusid tänada.
Su elu oli kindlasti imeline ja sa tegid imelisi asju,
aga nüüd teeme me nii.
Me seisame veidi aega vaikselt siin,
siis lähme tagasi, ütled, et üritasid, ma lähen tagasi oma mitte-elu juurde
ja sa lähed Teispoolsusesse.
-Ei, kuula. -Räägi, mida tahad, Bjorn.
Sellest pole nagunii kasu.
Mul on olnud tuhandeid mentoreid, kes mind nüüd vihkavad.
Ema Teresa...
Ma tunnen igale hingele kaasa.
Välja arvatud sina. Sa ei meeldi mulle.
-Kopernik... -Maailm ei tiirle sinu ümber, 22.
-Muhammad Ali... -Sa oled suurim okas tagumikus!
-Marie Antoinette... -Keegi ei saa sind aidata! Ei keegi!
Aitäh, aga pole vaja, dok.
Ma tean Maa kohta juba kõike, ja see pole seda väärt.
Ole nüüd, kas sa ei taha siis oma luba saada?
Mul on siin üleval mugav. Mul on oma rutiin.
Ma hõljun udus, teen oma sudokut, ja siis mingi kord nädalas
sunnivad nad mind siia Sina Seminarile tulema.
See pole super, aga tean, mida oodata.
Kuule, põnn, ma pole... Kas võin sinuga aus olla?
Ma pole Bjorn Borgenstein või mis ta nimi ka on. Ma ei ole isegi mentor.
Pole mentor?
Tagurpidine psühholoogia. Sa oled tõesti hea arst, doktor.
Carl Jung proovis seda juba.
Jäta jutt! Mu alateadvus vihkab sind!
Kas siin saab kuidagi teist elu näidata?
Oota. Sa pole tõesti Bjorn Börgensson?
See on minu elu.
Vabandust, aga mis siin toimub?
Binaca suuvärskendi? Odav kölnivesi?
Kes selle näituse kokku pani?
Sina panid.
Jessake. See on Cedricu räpirühm. Ei!
Ei, ära seda vaata. Vaatame siiapoole.
Isa, ma ei taha minna. Džäss ei meeldi mulle.
Mustade improviseerimismuusika.
See on üks meie suurtest panustest Ameerika kultuuri.
Anna sellele vähemalt võimalus, Joey.
Siit saigi kõik alguse.
See on hetk, kus ma armusin džässi.
Kuula seda.
Meloodia on vaid ettekääne sinu esile toomiseks.
Ja sellepärast saigi minust džässmuusik.
See pole see, mida otsime.
Oot, minu meelest see küll nii ei käinud.
Tule tagasi, kui sul midagi on.
-Vabandust, Joe. -Vabandust, Joe.
Me otsime midagi muud.
Kaks, kolm, neli.
Mu elu oli mõttetu.
Ei, ei.
Ei, ma ei lepi sellega.
Põnn, anna see märk siia. Ma lähen tagasi oma kehasse.
Oh, no muidugi. Võta.
Kui sellest Maaluba ei saa, ei kao see kuhugi.
Aga kui ma aitan sul sellest Maaloa teha?
Kas sa siis annad selle mulle?
Oota nüüd...
Ma pole selle peale mõelnudki. Võiksin elu vahele jätta.
Nii et jah!
Aga me peame enne selle asja muutuma panema,
ja ma pole iial suutnud seda muuta.
Tule. Ma tean sädeme kohta kõike.
Sest minu säde on klaver.
Tõesti? Üldse mitte midagi?
Oh ei, mitte džäss, vaid muusika. Mulle ei meeldi muusikahelid.
See tundub nagu veidi liiast.
Noh, nii ma küll ei lõpeta.
Kus see Kõiksuse Hall oligi?
Tulen kohe tagasi.
Ära nüüd kiirustama kipu.
Muuseas, miks sa kõlad nagu keskeas valge proua?
Ei kõla. See kõik on illusioon.
Kogu see koht on hüpoteetiline.
Võiksin nii kõlada, kui tahaksin.
Või hoopis nii kõlada.
Võiksin isegi sinu moodi olla.
Elu on ebaõiglane. Ma ei taha surra. Kutsuge keegi piripillile kiirabi.
Ma kasutan seda häält, sest see ärritab inimesi.
See on väga tõhus.
Ära muretse, nendega on kõik korras.
Siin ei saa hinge purustada. Selleks on elu Maal.
Väga vaimukas.
Hüva. Olemegi kohal.
See on Kõiksuse Hall.
Jee!
Palju õnne!
Kust sa alustada tahad?
Tule!
Sarvesaiad, koogid. Küpsetamine võib sinu säde olla.
Jah! Aga ma ei saa pihta.
-Lihtsalt nuusuta seda. -Ei saa, ja sina ka mitte.
Mida?
Sul on õigus. Ma ei tunne lõhna. Maitset ka ei tunne?
See kõik on sinu kehas.
-Ei lõhna ega maitset. -Ega puudutust. Näed?
Olgu, saan aru. Liigume edasi.
Kas pole põnev?
Tuli on nii ilus.
Ma tahan sel levida lasta.
Ei.
Käed on rasked.
Aga raamatukoguhoidja? Nad on lahedad.
Jah, imeline. Kellele ei meeldiks tänamatu töö,
mille võid alati eelarve kärpimise tõttu kaotada?
Kuigi mulle meeldib inimestele suvaliselt kuss öelda.
Kuule, see pole ilmselgelt...
Jah, see on hea.
Mäh.
Noh, see oli vist kõik.
-Vabandust. -Sa lubasid, et proovid.
Proovisingi. Ma räägin tõtt. Ma pole kohe kindlasti valetaja.
Erinevalt Abraham Lincolnist.
Sa ei pane pahaks, et penni peal oled?
Muidugi mitte. See on au.
Olgu siis, aga Andrew Jackson pandi 20-se peale.
Jackson!
Mida mul öelda, Joe? Maa on igav.
Aga mida me veel teha saame? Sest meil saab aeg otsa.
Tead, ajal pole siin eriti tähtsust.
Aeg on läbi! Hästi üritasid, Bjorn, pole vaja end halvasti tunda.
22 võib üks paras pähkel olla.
Ma ei tunne seda, aga palun ära puutu mind.
Viime sinu nüüd Suurde Teispoolsusesse.
Oot. Me unustasime breiktantsu proovida.
Jaa! Arvan, et see võibki mu rida olla.
Piuks ja pauks. Tuuleveskid.
Lahendan erimeelsused tantsuga.
Kas me võime tagasi minna ja breiki proovida?
Palun, Janne? Sa näed täna hea välja, Janne.
Olgu pealegi. Ma pole iial 22 nii elevil näinud.
Tubli, dr Börgensson.
Jookse.
Lihtsalt üks kast
Siia sisse.
Siin see ongi.
Kuhu see viib?
Sa pärid liiga palju. Jää korraks vait, eks?
-Ja miks me sinna läheme? -Sest ma tunnen seal üht tüüpi.
Sinu moodi tüüpi, kes saab aidata.
Minu moodi? Nagu elus või?
Oot, kas sa tõesti aitad mind?
Joe, ma olen siin kes teab kui kaua olnud,
ja ma pole iial näinud midagi, mis paneks mind elada tahtma.
Aga siis tuled sina. Su elu on kurb ja hale.
Aga sa tahad nii väga sinna tagasi. Miks? Seda pean ma nägema.
Olgu, läksime.
Mis koht see veel on?
Tead, kui te inimesed väga millessegi süvenete,
ja on tunne, nagu oleks kusagil mujal? Nagu oleks kohe tsoonis, eks?
-Jah. -Noh, see ongi see tsoon.
See on ruum füüsilise ja vaimse vahel.
Oota. Ma olin siin. Täna, oma proovi ajal.
Muusikud tulevadki vist siia, kui nad hoo sisse saavad.
Mitte ainult muusikud. Vaata seda.
Oh, Romeo, Romeo, kus küll oled...?
Repliik!
Vaata seda. Ma olen nendega aastakümneid jamanud.
Ja Knicks kaotab veel ühe.
Olgu. Kus see sinu tuttav tüüp on?
Pean tagasi esinemisele saama.
-Olgu. Ta on tavaliselt siin. -Mida...?
Teeme kaupa.
Mis see on?
Teeme kaupa.
Jookse!
Teeme kaupa, teeme kaupa!
Ahoi, kaastähereisijad! Tore sind taas näha, 22.
Kuutuul, kuidas läheb?
Olen hullumise äärel, aga tänan küsimast.
Kuule, mul on sulle üks palve.
Jah. Ma üritan tagasi oma kehasse saada. Kas saad aidata?
Seda me teemegi. Me oleme piirideta müstikud.
Me aitame Maa kadunud hingedel taas teed leida.
Kuutuul Tähetantsija, teie teenistuses.
Need on Tuultäht Unistuskuu, Tantsustaar Tuulkuu,
ja see on Unistustuul Unistusunistaja.
-Need veidrikud aitavad mu tagasi? -Oota veidi.
Aitame selle kadunud hinge tagasi koju.
Teeme kaupa.
Vaene vennike.
Mõned ei suuda oma kinnisideedest lahti lasta,
eksivad ära ja pole eluga ühenduses.
Ja see on selle tulemus.
Teeme kaupa. Teeme kaupa.
Teeme kaupa?
Vist järjekordne riskifondijuht.
Võtame su maise kehaga ühendust.
See olen mina.
Aitäh.
Mida ma oma eluga teen?
Ma olen elus! Vabastage end!
See on ilus!
Ta saigi nii lihtsalt tagasi? Pidin tagasisaamiseks vaid nii tegema?
Oih, vana!
Joe, kas sa oled surnud?
Ei. Noh, veel mitte.
Saad sa mind tagasi aidata?
Me pole varem ühenduseta hinge tagasi keha juurde viinud.
Aga kui läheksime õhukese koha juurde...
Jaa! Kõik pardale!
Ankrud valla!
Kui te hinged on siin, siis kus teie kehad on?
No Maal muidugi.
Minu keha on Palawanis transis.
Ma mängin Tiibetis Saraswati veena't.
Ma olen šamaanist ravitseja, kes Berkeleys Californias mediteerib.
Las ma pakun. Sa lööd trummi, skandeerid ja mediteerid?
Jah. Midagi sellist.
Ma olen New Yorgis, 14. ja 7. nurgal.
Oojaa, see on kohe Tony Tony Toniose juures.
Jah, just nimelt.
Ja sina? Ma arvasin, et sa vihkad Maad.
Ma pole kehas lõksus. Nii et võin minna, kuhu tahan.
Ma olen mittekeegi, saad aru?
Meie müstikud kohtume sel kaunil maastikul igal teisipäeval.
Neid on nii palju. Kurb.
Kadunud hinged polegi nii väga erinevad neist, kes tsoonis on.
-Misasja? -Tsoon on nauding,
aga kui sellest saab kinnisidee, irdub inimene elust.
Pean üles leidma.
Veidi aega olin minagi kadunud hing.
-Tõesti? -Tetris.
Aga palun. Aitame su kähku tagasi.
Kuna sa pole oma kehaga ühenduses,
siis pead oma füüsilist ümbrust tunnetama.
Sule silmad. Hinga oma kroonitšakrasse.
On seda kõike tõesti vaja?
Jah!
On sul pardal klaverit? See aitaks keskenduda.
Ei mingit klaverit, Joe. Keskendu nüüd.
Kujuta ette vaikust.
Nüüd keskendu sellele, kus su keha on.
Kuula vihjeid.
Just nii. Sa teedki seda.
Ära piilu. Püsi meditatsioonis, muidu katkestad sideme.
Vaata nüüd, kas suudad nuusutada ja katsuda, kus su keha on.
Ma kuulen südamemonitori.
Ma tunnen desinfitseerimisvedeliku lõhna.
Jah! Tubli.
Ma tunnen vist oma jalgu.
Ma tunnen karvu.
Kas leidsid sugulasi?
Ma tunnen karvu.
-Kas kuulsid? -Teraapiakass mõjubki.
Kas olen lähedal? Millal võin sisse hüpata?
Vaata! Seal ma olengi.
Seal ma olengi.
Ta süda lööb kiiremini.
-Ma kutsun arsti. -Hr Käpik, jää siia.
-Mida me ootame? -Ei, ära kiirusta.
-See pole õige aeg. -Ei, see on minu aeg.
Oota, mitte mind!
Saingi hakkama! Ma olen tagasi.
Mida...?
Ei.
Ei. Ei.
Ma olen kassi sees?
Oot. Kui mina olen siin, siis kes...?
Mida?
Sa oled minu kehas!
-Sa oled kassi sees? -Oota, see on minu keha.
-Ma olen kehas! Ei! -Miks sa oled minu kehas?
Ma ei taha kass olla. Ma vihkan kasse!
Oh, kui vastik.
See Kuutuul keeras kõik tuksi.
Dok, sa pead mind aitama. See on minu keha, aga olen lõksus...
Oi ei, nad ei saa minust aru. Nad peavad sind minuks. Püüa sina.
Preili doktor, meil on mure.
Ma olen sündimata hing ja tahan Sina Seminarile jääda.
Noh, see ravim ei paista üldse mõjuvat.
Ei, te ei saa aru. Ma pole hr Gardner.
Nad peavad sind hulluks. Noh, peavad mind hulluks.
Kuidas see küll juhtus?
Ma kukkusin sinu kehasse, sest siin polnud hinge.
Aga miks mina siis kassi sees olen?
Ma ei tea!
Kas helistame kellelegi, hr Gardner? Sugulasele või sõbrale?
-Ütle talle ei. -Ei.
Kas ütleksite, mis päev täna on?
Minu elu halvim päev. Ma ei taha siin olla. Vihkan Maad.
Teate mida. Me hoiame teid veidi siin jälgimise all. Vaid natuke aega.
Meie teraapiakass võib äkki järgmise patsiendi juurde minna.
Olgu pealegi.
Sa pead temaga rääkima.
Olgu. Preili doktor, selle keha hing on selle kassi sees.
Jää vait.
Nii et ta tahab siia jääda.
Kass võib jääda. Puhka lihtsalt veidi. Kohe palju. Eks?
Ma tulen hr Käpikule 10 minuti pärast järele.
10 minutit? Me peame siit kaduma.
Ei lähe läbi! Ma ei liigu siit!
Ei suuda uskuda, et olen kehas sel põrgulikul planeedil.
Mul on painduvad lihapulgad. Ma tunnen, kuidas ma end katsun.
Kuule! Keskendu! Me peame siit kaduma, enne kui mind ära viiakse.
Ära viiakse? Sa jätad mu maha?
No ei! Sa oled minu kehas. Kas sa kõndida suudad?
Ma ei tea! Ma kukkusin keha proovisõidul 436 korda läbi.
Aga kas sa prooviksid?
Olgu. Otsime Kuutuule üles, ta teeb selle korda.
Ma olen kass. Ma suudan seda.
Tule, sul läheb hästi. Lase edasi.
Ma puhkan siin korraks.
Ei, ei. Nad tulevad kohe tagasi. Tule!
Olgu!
Siia!
Nii, hästi.
Vajuta nüüd allamineku nuppu.
Liiguta oma... Ei. Ettevaatust. Need sõrmed on mu elatis.
Mine nüüd sisse.
Nii, mida Kuutuul ütleski? 14. ja 7. tänava nurgal.
Jah, see on Chelsea. Jackson Square pargi lähedal.
Just nimelt. Oot. Kust sa seda kõike tead?
See on kõik siin sinu tobedas ajus.
Kuule, hoia sealt eemale.
Võta vabalt. Siin pole eriti midagi.
Džäss, džäss, veel džässi.
Ja keegi nimega Lisa. Kes see on?
Pole tähtis.
See toimub kõik liiga kiiresti. Võtame nüüd veidi hoogu maha ja...
Lähme nüüd. Nad võivad iga hetk tulla.
Ära muretse, kõik on korras. Astu lihtsalt edasi.
Ei, ära peatu. Mida sa teed? See on New York.
Sa ei jää lihtsalt kesk tänavat seisma. Mine nüüd.
Oi ei. 22!
22. Oi ei. 22!
22!
22, ma ei teadnud, et mul küüned on.
Mul on kahju. Aga lähme nüüd.
No ei. Ma jään siiasamasse, kuni su tobe keha ära sureb.
Mis juhtub nüüd iga hetk, sest su kõhus on maavärinad.
Jah, see paik on hullem, kui arvasin. See on vali ja ere ja...
Misasi see mul ninas on?
See on lõhn.
Ja kui arvad, et see on hea, siis kujuta veel selle maitset ette.
Lase käia.
See on nii hea!
See pole kohutav.
Tore. Võid tee peal süüa. Läki!
Või annan sulle paar minutit. Olgu.
Imelik, ma polegi enam nii vihane.
Suurepärane. Oled valmis Kuutuult otsima?
Võib-olla.
Ma ütlen sulle, Joe, selle hääldus on jee-rõu.
Jah, aga New Yorgis kutsume me neid gyro'deks. See on kreeka keel.
Ei, ma vaidlesin Archimedesega selle üle. Ta ütles, et see...
-Jee-rõu. -Jou-jou.
-Jee-rõu. -YOLO.
-Jee-rõu. -Sergio?
Jee-rõu!
Ma tunnen tast puudust.
See on 14. ja 7. nurk.
See peab tema olema.
Kuutuul, sa pead mind aitama.
Joe! Sa saidki oma kehasse tagasi.
Ei, ta ei saanud.
See on minu keha.
Sa oled kassi sees?
See on imeline!
Kuule, Kuutohm! Ega see silt end ise ei keeruta!
Aga Marge, vaata! Ma panin selle mehe hinge kassi sisse.
Keda huvitab? Ja sina!
Meil on siin ruumi vaid ühele veidrikule, nii et kõtt!
Hakka uuesti tööle!
Keegi ei mõista minu kunsti.
Kuutuul, kuule, ma pean siit välja ja tagasi sinna sisse saama.
Me peame läbi viima vanamoodsa astraalse transmigratsioonteisenduse.
-Misasja? -See on viis saata te hinged
tagasi sinna, kus nende koht on. Ja see on imeline rituaal,
kus skandeeritakse, tantsitakse ja lüüakse bongosid.
Ma pean kell 19.00 Poolnoodis olema, nii et see peab kohe toimuma.
Mitte nii kiiresti.
Te peate ootama uut õhukest kohta Maa ja astraaltasandi vahel.
Ja seda ei juhtu enne, kuni Orcus Kaksikute majja liigub.
-Millal see on? -Noh, valitsus kutsub seda 18.30-ks.
-Saame Poolnoodis kokku. -18.30? Tõsiselt või?
Ma ajan kogu vajaliku kokku...
Ma ütlesin, et kao siit! Mine!
Saame 18.30 Poolnoodis kokku! Ma hoolitsen kõige eest!
Ja hoia siit eemale!
On siin vast palju Garciasid.
Sa oled seal kusagil, väike hing, ja ma leian su üles.
Nii, viimane näks. Ma mahun niigi vaevu pükstesse ära.
18.30-ga läheb liiga napiks.
Peame tagasi minu poole minema ja su korda tegema ja...
Meil on taksot vaja. Hoia oma kätt üleval.
Siruta see ette välja.
See oleks raske isegi siis, kui mul poleks haiglakitlit seljas.
Mine juba! Jookse selle juurde.
Kas see on Õps?
Pepperoni.
Dorothea Williams nägi mind. Mida ma nüüd teen? Ta arvab, et olen hull.
Äkki peaksid talle helistama ja ütlema, et me pole hullud.
Olen vaid tund aega inimene olnud, aga tean, et see pole hea mõte.
Ma pean tagasi oma kehasse saama ja täna õhtul neile näitama.
Miks see koht haiseb, aga sel pole viga midagi?
Vahet pole. Pane püksid jalga.
Ei suuda uskuda, et olen siin linnas püksata ringi jooksnud.
Ma ei taha üldse siin olla, mäletad?
Ma ei taha ka sind siia.
Ma tahan lihtsalt oma kehasse tagasi saada
ja siis klubisse minna.
Mis sul viga on?
Ma ei tea. See päike. See on lihtsalt nii...
Mu telefon!
Su riided teevad jälle kära.
Kräsu! Ei!
Tere, hr G, Kräsu siin.
Loodan, et kõik on korras.
Dorothea läks sind nähes närvi ja kutsus kohale ühe teise, Roberti.
-Tema mängib nüüd. Mul on kahju. -Ei, ei.
Kuule, sinu tund oli ainus põhjus, miks ma üldse koolis käisin.
Ma olen sulle palju võlgu.
Nii et plaan on järgmine.
Tee end korda ja tule varakult vinget ülikonda kandes klubisse.
Ma püüan temaga rääkida.
Tule lihtsalt ülimalt vinge välimusega kohale, eks?
Loodan sind seal näha. Olgu. Rahu.
Ma saan esinemise tagasi, 22. Ma vajan su abi. Mul on ülikond.
-Sina pead seda selga proovima. -Ei, ei.
Siis teen juuksed veidi korda ja võin...
Eip. No ei lähe läbi.
22!
Hr Gardner?
See on Connie. Ta tuli oma tundi.
-Mida ma teen? -Ma kuulen teid!
Ütle talle lihtsalt, et täna ei sobi.
Tere, Connie. Vabandust, aga Joe ei saa täna seda teha.
-Sina oled Joe! -Ma mõtlesin end. Ma ei saa täna.
Tore. Lähme vaatame nüüd ülikonda.
Tulin teile ütlema, et ma lõpetan tunnid.
Lõpetad tunnid?
Meil pole selleks aega. Ülikond on kapis.
See bänd on tobe ajaraiskamine.
See laps räägib mõistlikku juttu.
Mida sa teed?
Võtke, ma lõpetan. Džäss on mõttetu.
-Jah, džäss on kindlasti mõttetu. -Kuule!
Kogu see koolivärk on ajaraiskamine.
Muidugi. Nagu mu mentor George Orwell ikka ütles...
"Riigi sponsoreeritud haridus
"on nagu pulga kolisemine solgiämbri sees."
Jaa!
Valitseva klassi põhiõppekava lämmatab erimeelsed.
See on vanim trikk raamatus.
Mida sa ajad? Ta ei hooli sellest kõigest.
Ma olen seda 3. klassist saati rääkinud.
Tead, sa oled väga tark.
Mida sa pitsast arvad?
-See meeldib mulle? -Mulle ka!
Mida sa teed?
Ma hängin pigem Conniega.
Mida? Tule tagasi! Tee lahti see...
Te kass tahab vist välja saada.
Ta arvab, et teab kõike.
22! Ära mõtlegi minema kõndida. Tule kohe tagasi.
Ma lähen ja kraabin diivani katki.
Oodake nüüd, see on minu diivan.
Sul on asjad täitsa selged, Connie.
Peaksin selle tagasi andma. See on kooli oma.
Muidugi.
Mul on nii hea meel, et on veel keegi,
kes näeb, kui naeruväärne see paik on.
Loobumine on õige tegu. Ma õppisin loobuma...
Teate, hr G? Ma harjutasin eile üht asja,
äkki te kuulate ja siis pärast ütlete mulle, et loobuksin, eks?
Olgu.
Sa tõesti armastad seda.
Jah.
Nii et äkki peaksin edasi harjutama?
Jah.
Nägemist, hr G.
Järgmisel nädalal näeme!
22!
Connie tuli siia muusikast loobuma, aga siis ta ei teinud seda.
22, unusta see. Kuula.
Ma pean teadma, Joe. Miks ta ei loobunud?
Sest ta armastab mängimist.
Ta võib öelda, et vihkab kõike, aga tromboon on tema rida.
Ta oskab seda. Ehk on tromboon tema säde, ma ei tea.
Palun. Ma vajan sinu abi, et seda esinemist tagasi saada.
Olgu.
Tõesti?
Ma aitan sind, aga ma tahan paari asja proovida.
Sest osa sellest polegi nii igav kui Sina Seminaril,
ja kui Connie leiab siit midagi, mida armastada, siis äkki leian ma ka.
-Tore! -Mida me siis esimesena teeme?
-See vesi teeb haiget! -Kõik on korras.
Pead vaid teist nuppu keerama.
Olgu, nii on parem.
Ja ma poleks pahane, kui pärast mulle veidi kreemi peale paned.
Ma pesin sinu eest su tagumikku.
Vürtsikas!
Teie viis olete ebakindlad.
Ja teie 12 olete endassesüüvinud.
Me ei tohiks nii paljusid sellest paviljonist läbi saata.
Üles leidsin!
Kas näete? Kes leidis, miks numbrid ei klapi? Tunne muidugi.
On Tunneaeg.
-Hästi tehtud. -Kes see siis on?
Just.
Joe Gardner on ta nimi.
Paistab, et ta on tagasi Maal.
-See pole hea. -See on mentor, kelle 22-le andsime.
Olgu pealegi. Aitab hüsteerikast.
Tunnel on kõik käpa all. Ma ajan asja joonde.
-Kuidas? -Ma lähen alla ja toon ta ära.
Ajan numbrid nagu naksti paika.
Olgu. Oled kindel, et see on hea mõte?
Teie ajasite kõik vussi. Mina üritan korda teha.
Aga sind ei tohi näha.
Mitte keegi.
Ärge muretsege. Teen nii, et keegi teine mind ei näeks.
Ma liigun varjude keskel, nagu ninja.
Palun, tee seda kähku ja vaikselt.
Ja ka kiiresti. Ning vaikselt ka.
Sellest ei tule kohe kindlasti katastroofi.
Usaldusväärne vana pruun ülikond. Sobib ikka täiuslikult.
Siit tagant on veidike kitsas.
Küll see järele annab. Istu maha.
Ma olen kass.
-Ma ise. -Sa ei saanud lifti kutsuda, mäletad?
No ei. Pean vaid jutti ajama. Ära liiguta.
See on nagu väike mootorsaag.
-Ära liiguta. -Ma ei liigutagi. Sina liigutad.
-Oi ei! -Ära muretse, olen terve.
Ei! Mu juuksed pole terved! See on katastroof!
Me peame selle kohe korda tegema.
-Olgu. Kuidas? -Me peame Dezi juurde minema.
Tore. Kes see Dez on?
Kuule, Ian, kust sa selle piraka pähklipea said? Mis sinuga juhtus?
Jää vait. Sa tead, et see on õrn koht.
Dez on see tüüp seal taga. Ta suudab selle korda teha.
Vahi seda sädet. See tüüp on juuksuriks sündinud.
Ma ei suuda kõiki su sõpru petta, nad saavad aru.
Dez on ainus, kellega ma räägin. Me räägime tavaliselt džässist,
aga seekord lihtsalt istu seal, lase juuksed ära lõigata, ja kao.
Tere, Joe. Mida sa siin nädala sees teed?
Sa ei pannud aega kinni. Sellega läheb aega.
Ma kartsingi seda. Istu lihtsalt maha.
Issake. Sa pead ootama. See on hädaolukord.
Mida? Nii pole lahe, Dez.
Võid alati Haroldi juurde minna. Tema tool on täitsa vaba.
Ei. Ma võin oodata.
Joe, kobi kohe siia tooli istuma.
Kas peaksin üldse küsima, kuidas see juhtus?
-Kass tegi seda. -Ära aja hullu juttu.
Noh...
Ma olin hajevil, sest pean täna õhtul koos Dorothea Williamsiga mängima.
Dorothea Williams? See on suur asi, Joe. Palju õnne!
Joe ei saa mingit esinemist, Dez. Ta põrutab ju alati napilt mööda.
-On vast tüüp. -Ära tee tast välja. Teeme su korda.
Jätad kassi endale sülle?
Kas tohin seda teha?
Ise tead. Sina oled boss.
-Olen või? -Jah, siin toolis olles küll.
Kas saaksin siis ühe sellise?
LASTELE
Muidugi, Joe.
Lahe.
Mulle meeldib toolis olla.
Kuule, võta end kokku.
-Väike mootorsaag. -Rahune nüüd maha. Kui nii jätkad...
Kuule, ma saan veidrustega hakkama,
aga kui see kass maha ei rahune, siis peame ta õue panema.
Noh, mis siis saab, kiisu?
Mjäu.
Vahel on muutused head. Oled mõnda aega sama soenguga käinud.
Noh, Dez, sadu aastaid polnud mul üldse stiili.
Täitsa tõsijutt.
Aga siis mu elu muutus.
Ahsoo? Mis juhtus?
Ma olin teoreetiline konstrukt hüpoteetilises peatuspaigas
elu ja surma vahel.
Kuulsin seda.
Ja kui jõudsin mentorini 266,
küsisin ma juba tõsiselt, et milleks kogu see kära.
Et kas kogu see elamine on tõesti suremist väärt?
Kas mõistad?
Ma ei teadnudki, et sul on nii huvitav haridus, Joe.
Ma arvasin, et sa käisid lihtsalt muusikakoolis.
Ja veel üks asi. Nad ütlevad, et oled sündinud midagi tegema,
aga kust sa tead, mis see asi on?
Mis siis, kui sa valid vale asja? Või kellegi teise asja?
-Siis oled lõksus. -Täitsa tuttav tunne.
Ma võtaks ka sealt ühe.
Ei ütleks, et olen lõksus, aga mul polnud kavas juuksuriks saada.
Oot, aga sa oled ju juuksuriks sündinud, kas pole?
Ma tahtsin loomaarstiks saada.
Miks sa seda siis ei teinud?
Mul oli see kavas, kui mereväest välja sain.
Aga siis jäi mu tütar haigeks,
ja juuksurikool on palju odavam kui loomaarstiõpe.
Sellest on kahju. Nüüd oled juuksurina lõksus ja õnnetu.
Võta hoog maha, Joe. Ma olen rõõmust roosa.
Kõik ei saa Charles Drew'd olla ja vereülekannet leiutada.
Või nagu mina, Dorothea Williamsiga klaverit mängimas. Ma tean.
Sa pole midagi erilist. Igaüks võiks bändis mängida, kui tahaks.
Ära tee Paulist välja.
Temataolised inimesed halvustavad teisi, et endal parem tunne oleks.
Saan aru.
Ta kritiseerib mind, et varjata oma läbikukkunud unistuste valu.
Sa lõikad sügavalt, Joe.
Huvitav, miks siin toolis istumine ajab mind sulle asju rääkima, Dez.
See ongi tooli maagia. Sellepärast ma armastangi seda tööd.
Saan kohtuda huvitavate inimestega, nad õnnelikuks ja ilusaks teha.
Olen ma hull või näen ma tõesti noorem välja?
Ma ei leiutanud küll vereülekannet, aga ma päästan raudselt elusid.
Ma pole selles hullus kassivärgis kindel,
aga oli tore sinuga lõpuks millestki muust peale džässi rääkida.
Miks me pole varem sinu elust rääkinud?
Sa pole iial küsinud. Aga mul on hea meel, et seekord küsisid.
-Näed hea välja. -Head esinemist sulle.
Võtsin tee peale paar kommi kaasa.
Dr Charma, helistage 3-1-6-2.
Julia Child sai alles 49-selt edukaks.
Hei, Paul. Võta üks komm.
Jah, aitäh. Tänud.
Seal sa oledki.
Pikka viha ei pea, eks?
Kõigest sõbrad, kes niisama lõõbivad.
Olgu. Nägemist, Paul!
Tule Tunne juurde.
Käes!
Mõtlesid, et võid universumit petta? Aga sa eksisid.
Mina olen raamatupidaja, ja ma toon su...
Sa pole Joe Gardner.
Minu viga. Aitame su sinu lihaülikonna sisse tagasi.
Vaat nii. Ja ei hullu midagi.
Oh sa poiss. Kuule, semu...
Pole ju mingit põhjust, miks me peaks sellest teistele rääkima, eks?
Vigu ikka juhtub. Ja veel pole sinu aeg.
Kui sa just neid töödeldud toite edasi ei söö, kas pole?
Tõsiselt, hoia neist töödeldud toitudest eemale.
Tead, sa polnud seal paha.
Kuidas sa oskasid Pauli paika panna?
Ei osanudki. Lasin lihtsalt kõhutunde järgi.
Just nagu sa džässi kohta ütlesid. Ma lihtsalt džässisin.
Esiteks, "džässimine" pole sõna.
Ja teiseks, muusikas ja elus on väga erinevad reeglid.
Seal seisab, et võta üks.
Ära... Või võta. Olgu.
"Mees kaubikuga." Võtsin mitu, juhuks, kui vajame palju kaubikuid.
Tagasi plaani juurde.
Me läheme Poolnooti ja ootame seal Kuutuult.
Kell on nüüd umbes 16.00...
Sul tuleb nende jalgade kasutamine juba täitsa hästi välja.
Äkki proovid jooksmist?
Ma tegin laulu. Ma džässin!
Aitab nüüd džässimisest ja muust sellisest.
Me peame kuhugi jõudma. Nüüd, ma...
-See teeb kõdi. -Mida sa teed?
Oih. Toon ära.
Äkki teed eluga?
Olgu.
Sul oli õigus. Need püksid annavad järele.
Ei, ei. Ära lase inimestel oma tagumikku näha!
-See on sinu tagumik. -Vahet pole, kelle oma...
Võta kuub ära. Seo see endale vöö ümber.
Kähku! Kata tagumik kinni!
Mida me küll teeme?
Ma ei suuda nii hilja rätsepat leida...
Oi ei. Me peame ema juurde minema.
-Olgu. -Ei, sa ei saa aru.
Ema ei tea sellest esinemisest. Ja see ei meeldi talle.
-Selge. -Meil pole muud valikut.
-Olgu. -Ta suudab ainsana seda parandada.
-Olgu. -Lõpeta see olgutamine!
Me peame metrooga linna teise otsa minema. Tule.
Olgu... Selge.
Mu ema ei tea esinemisest midagi, ja tahan, et see nii ka jääks, selge?
Just, sest ta peab sind läbikukkunuks.
-Mida? -Ise sa ütlesid nii. Siin üleval.
Mu emal on oma arusaam sellest, mis edu on,
ja professionaalne muusik ei kuulu sinna.
Nii et mul on ülikonda koolibändi esinemise jaoks vaja.
Ma ei oota seda just eriti, aga ta ei pea teada saama...
Ma ei tea. Olen oma unistuste täitumisele nii tihti lähedal olnud,
aga alati juhtub midagi. Kas mõistad?
Ta on osav.
Ja ma olen enne muusikat kuulnud, aga ma pole iial sees nii tundnud.
Muidugi sa armastad nüüd muusikat, sest sa oled mina. Lähme.
Lähme!
Võta nüüd rahulikult, mis?
Palun vabandust.
Ära põe. Asi on metroos. See mõjub mõnedele nii.
-Mismoodi? -See ajab su närvi.
See haiseb. See on kuum ja rahvarohke.
Iga päev üks ja sama asi, päevad otsa.
Aga kui ma täna õhtul lavale saan, leiavad kõik mu mured lahenduse.
Sa näed uhiuut Joe Gardnerit.
Kust sa selle said?
Istme alt. Suudad sa seda uskuda? See on alles pooltäis.
Pea meeles, et mul on ülikonda koolibändi esinemiseks vaja. Selge?
-Joey! Poisu, me kuulsime uudiseid. -Joey! Ma olen sinu üle nii uhke.
Oi, tonti. Ta teab.
Su emme on taga.
-Sa pead sinna minema. -Ei, ma ei taha.
Sa pead. Me peame ülikonna korda saama.
Kas unustasid midagi, Joey?
-Mis on? -Anna talle musi.
Ma annan alati Melbale musi, kui teda näen.
Lihtsalt tee seda.
Ei, ei. Mitte huultele.
-Mis sulle sisse on läinud, poiss? -Las ta lõpetab.
Meestekütt. Ma teadsin seda.
Ma võtaks uue musi, kui sa tagasi tuled, Joey.
Nii paljukest siis esinemistele lõpu tegemisest, mis?
Loodan, et see kass pole mingi lepituskink.
Tule juba.
Ütle lihtsalt, et päästsid ta ära.
Ei. See on minu. Ma päästsin selle.
Kahju, et sa oma karjääri ei suuda päästa.
Küsi talt kenasti, kas ta parandaks mu ülikonna ära.
Ema, kas sa suudaksid selle ära parandada?
Mul pole vaja seda näha.
Ma tean. Piinlik, eks?
Nii et parandad ära?
-Ei. -Mida?
Kui kaua sa kavatsed seda teha, Joey?
Sa ütled mulle, et võtad täiskohaga töö vastu...
Hakkab pihta.
...ja siis kuulen, et sul on uus esinemine.
-Ütle, et see on teistmoodi. -See on teistmoodi!
Kas see esinemine pakub pensioni? Tervisekindlustust?
Ei? Siis on see sama, mis teisedki.
Sa ei saaks nagu mulle enam tõttki rääkida.
Olgu, me ostame ülikonna kusagilt mujalt.
Mu ema pole iial mõistnud, mida ma oma eluga teha üritan.
Olgu, me ostame ülikonna kusagilt mujalt.
Mu ema pole iial mõistnud, mida ma oma eluga teha üritan.
-22! -Mida sa just ütlesid?
Kas ma võin nüüd ära joosta, nagu sa tavaliselt teed?
Ei. Seekord mitte. Korda minu järel.
Ema, ma tean, et meil pole lihtne olnud,
aga sul on õigus,
ma ei saa sinuga aus olla.
Sest tundub, et mida ma ka ei teeks, sa ei kiida seda heaks.
Ma tean, et sulle meeldib mängida.
Miks sa siis oled õnnelikem siis, kui ma seda ei tee?
Ma saan lõpuks ometi oma elu esinemise, aga sa oled pahane.
Sa ei näinud, kui raskelt muusikuelu su isale mõjus.
Ma ei taha, et sa niiviisi vireleksid.
Ah et isa võis oma unistusi jahtida, aga mina ei või?
Su isal olin mina.
Enamiku ajast tasus see pood arvete eest.
Kes siis sinu omad tasub, kui mind enam pole?
Muusika on kõik, millest ma mõtlen.
Hetkest, kui hommikul üles ärkan, kuni hetkeni, mil õhtul magama jään.
Sa ei saa hommikusöögiks unistusi süüa, Joey.
Siis ma ei tahagi süüa.
Asi pole mu karjääris, ema.
See on minu elu mõte. Ja ma tean, et isa tundis samamoodi.
Ma kardan lihtsalt, et kui ma täna sureksin,
siis ei tähendaks mu elu midagi.
Joey.
Õmblemine parandab hinge
Teeme parem selle parajaks.
See on mu isa ülikond.
Lulu. Melba. Tooge oma head käärid siia. Meil on tööd teha.
See tundub väga mõnus.
Sa näed imeline välja.
-See sobib suurepäraselt. -Näed, kuidas ma seda tegin?
See on üks peen villane ülikond, kui ma ka ise seda ütlen.
-Kas võin seda proovida? -Muidugi.
Nii nägus.
Aitäh, ema.
Ray oleks su üle nii uhke olnud, kullake.
Nagu mina alati olen olnud.
Sa kuulsid mind, eks? See ülikond on villast, mitte polüestrist.
Nii et ära seda kassi enam õla peale pane.
-Jah, proua! -Oh, see hoiab kenasti.
Aitäh, ema.
See oli imeline. Tead, mis tunne see oli? Nagu džäss.
Jah, sa džässisid.
Hüva, džässisin.
Ma ütlen sulle, Joe. Sa peaksid tõesti taas Lisale helistama.
Mul pole praegu suhteks aega, 22.
Ah et sul on kiire või? Tahad oodata, kuni teist korda sured?
Lahe.
Ei suuda uskuda, et sündimata hing annab mulle romantilist nõu.
On ka hullemaid asju.
Seal see ongi.
Me jõudsimegi! See õnnestub.
Ma ei suuda uskuda, kui hea ma välja näen.
Ülikond, kuidas see istub. No vaadake mind.
-Pööra pisut sinnapoole. -Niimoodi?
-Õlad nurga alla ja... -Oi, kes see on?
-Ja sellest küljest. Mis? Kes siin on? -Just nii.
-Ikka mina. -See on võitja.
Õigus?
See pole võimalik. Ma ei suuda seda uskuda.
Poolnoot.
Ta sundis sind õhtusöögi eest maksma?
Jah...
Oled valmis?
Koju minema. Oled kindlasti valmis siit haisvalt kivilt kaduma?
Mida sa Maast üldse arvad?
Ma olen alati öelnud, et see on tobe.
Aga vaata, mida ma leidsin.
Su ema õmbles ülikonda selle nunnu niidiga.
Kui ma närvis olin, andis Dez mulle selle.
Üks tüüp karjus metroos mu peale. See oli hirmus.
Aga see nagu meeldis ka mulle.
Ma olen alati muretsenud, et mul on äkki midagi viga. Tead?
Äkki ma pole eluks piisavalt hea.
Aga sina näitasid siis mulle eesmärki ja kirge,
ja äkki on taevasse vahtimine mu säde. Või kõnd. Ma kõnnin väga hästi.
Need pole tegelikult eesmärgid, 22. See on lihtsalt tavaline vana elu.
Aga kui sa tagasi Sina Seminari jõuad,
siis võid ausalt proovida.
Ei, ma olen Sina Seminaril tuhandeid aastaid veetnud,
aga pole iial nii lähedal olnud.
Joe! Kes on valmis koju minema?
Kuutuul.
-Tähed on peaaegu paigas. -Vinge.
Olete peatselt oma kehades tagasi.
Ei. Ma pean selle Maal üles leidma. See on mu ainus võimalus sädet leida.
22, sa armastad seda kõike vaid seepärast, et oled minu kehas.
Sa leiad oma armastuse, kui tagasi Sina Seminarile lähed.
Tule nüüd, ma tahan oma keha tagasi. Kohe!
Ei.
Mina olen toolis!
-22! -Jäta mind rahule!
Ma üritan oma eesmärki leida!
22, tule kohe tagasi!
22!
Hr Käpik.
Seal nad ongi.
Tule kohe tagasi!
Sa varastasid mu keha!
Sul on aeg minna, Joe Gardner.
Ära mitte mõtlegi.
Peos.
Ei, ei!
Ei!
Ma pidin Dorothea Williamsiga mängima!
Ja mina oleks oma sädeme üles leidnud!
Sädeme? Mu elu oleks ometi muutunud!
Sa ei andnud mulle 5 minutitki!
-Ma kaotasin sinu pärast kõik! -Joe!
Sa petsid.
Üles leidsin.
-Joe Gardner! -Sa oled tagasi!
Tunne, sa leidsid nad.
Pole vaja mind tänada.
Nii tore, et kõik on taas korras...
22 sai oma loa?
-Jessake. Kui imeline! -22! Sa said Maaloa!
-Teadsin, et suudad seda. -Kui änksa.
Aga mis viimase kasti täitis?
Ma kohe ütlen sulle. Mina täitsin!
Minu säde muutis seda luba.
Ta sai selle vaid seepärast, et elas minu kehas minu elu.
-Ma olin... -Tule nüüd, härra Gardner.
Joe, sul on aeg 22 Maaportaali juurde saata.
Siis saad hüvasti jätta.
Muidugi. See on tavaline protseduur.
Pidage nüüd hoogu. Mina saan numbrid klappima panna.
Tunne, sa tegid supertööd. Me tegutseme nüüd edasi.
Sa oled imeline.
Noh, aitäh.
Tunneaeg.
Laske käia, teie kaks.
Sa ei tea.
Sa ei saa kindel olla, miks mu luba muutus.
Ole nüüd, 22. Mõtle natuke.
Sa vihkasid muusikat, kuni minu kehasse sattusid.
Sa vihkasid kõike, kuni minuks said.
Loodan, et naudid seda.
Ma pean küsima, et kuidas sa seda ometi tegid?
Selle Maaloa muutuma panid?
Võib öelda, et ma lasin tal veidi aega minu kingades ringi kõndida.
Noh, see mõjus.
Jah.
Sa peaksid vist Suurde Teispoolsusesse minema hakkama.
Me ei saanudki teada, mis 22 eesmärk oli.
-Kuidas palun? -Tead küll, tema säde.
Tema eesmärk. Oli see muusika? Bioloogia? Kõndimine?
Me ei määra eesmärke. Kust sa selle idee said?
Sest mul on klaver. Ma sündisin seda tegema. See on minu säde.
Säde pole hinge eesmärk.
Oh teid mentoreid ja teie kirgi.
Teie eesmärgid. Te elu tähendused. Nii primitiivne.
Ei, see...
See on muusika. Minu säde on muusika.
Ma tean seda.
Ma ei kõlba kuhugi.
Mul pole mingit eesmärki.
Ei ole eesmärki.
Pole eesmärki.
-Hr G? -Kräsu, ma olen valmis mängima.
Sa jäid hiljaks.
-Las ma räägin Dorotheaga. -Ei, mees. See ei meeldi talle.
Need räpparid käituvad, nagu... Kes selle kuutõbise siia lasi?
Sa pead mulle uue võimaluse andma.
See on minu bänd. Mina otsustan, kes mängib.
Ja kui sa mind ei vali, teed sa oma karjääri suurima vea.
Ahsoo? Ja miks nii?
Mu ainus eesmärk sel planeedil on mängida.
Ma olen selleks sündinud. Ja miski ei takista mind.
Oled sina vast alles ülbe.
Ju sa vist oled ikkagi džässimängija.
Ütle Robertile, et ta on väljas. Praeguseks.
Kena ülikond.
Ole valmis, Joe Gardner. Sinu elu on algamas.
Tere tulemast kvartetti, Õps.
See on minu Joey!
-Oli vast sõu! -See viimane soolo oli geniaalne.
See oli hämmastav!
Järgmisel korral ma sind enam ei aita.
-Nägudeni, hr G. -Palju õnne.
-Sa olid tubli. Me armastame sind. -Ma olen su üle nii uhke, Joey.
Peame magama minema. Oleme vanad.
Mängid sada sõud, ja üks neist on rabav.
Selliseid nagu täna pole palju.
Jah.
Mis siis nüüd saab?
Me tuleme homme õhtul tagasi ja teeme seda uuesti.
Mis viga on, Õps?
Ma olen seda päeva kogu oma elu oodanud.
Arvasin, et mul on teine tunne.
Kuulsin seda lugu kala kohta.
Ta ujub vanema kala juurde ja küsib:
"Ma üritan seda asja leida, mida ookeaniks kutsutakse."
"Ookean?" ütleb vanem kala. "Selles sa juba oledki praegu."
"See?" küsib noorem kala. "See on vesi.
"Mina tahan ookeani."
Homme näeme.
-No kuule. -Vabandust.
Äkki on taevasse vahtimine mu säde. Või kõnd. Ma kõnnin väga hästi.
Need pole tegelikult eesmärgid, 22. See on lihtsalt tavaline vana elu.
Joe?
Joe!
Taevakene. Mida sa tsoonis teed?
Kuutuul. Ma ajasin kõik vussi. Mul on vaja 22 üles leida.
Kardan, et temast sai kadunud hing.
-Mida? -Tee peal selgitan.
Kui kumbki teist Poolnooti tagasi ei tulnud,
kahtlustasin ma, et miski läks viltu.
Ma tulin siia tagasi, ja siis ma märkasingi teda.
Kadunud hingedel on mingi kinnisidee, mis neid elust lahus hoiab.
Ja nüüd, kui 22 on tehniliselt elus olnud, sai temast üks neist.
-Seal! -Tubli!
22!
-Võrk valmis. -Saab tehtud.
Ta veab meid!
-Kuutuul! -Kapten hukkub alati koos laevaga.
See oli...
22!
Tule tagasi, 22. See olen mina, Joe!
Rahulikult, 22.
Ma tulin tagasi sulle seda andma.
Rahu.
22, kuula. Tule tagasi!
Meie hajameelsete vigade parandamise ja numbrite korrigeerimise eest
anname me sulle, Tunne, selle auhinna. Nagu soovisid.
Mul on hea meel võtta vastu see väga eriline auhind, mida ma palusin,
aga mida ma kohe kindlasti väärin.
-Joe Gardner? -Ja ma võtan selle tagasi.
Kuule.
Kuule, kollanokk! Sa pole seal, kus su koht on.
22, pea kinni. Pean sulle midagi rääkima.
Lõpeta. Ei.
22!
Ettevaatust!
Rahune nüüd.
-Rahu. -Pole vaja karta.
Ära muretse. Rahune maha.
Sa pead põgenemise lõpetama. Palun.
22, jää seisma.
22, ma eksisin.
Palun, kuula. Sa oled eluks valmis, 22.
Ma pole piisavalt hea. Ei.
Ei midagi. Pean viimase kasti täitma.
22!
Sa oled ebaaus. Langetad vaid halbu otsuseid.
Sa oled ebamõistlik ja ei saa maailmas hakkama.
Sa oled nii isekas. Keegi ei tahaks iial sinuga suhelda.
Kaotaja.
Maailm vajab tähelepanuväärseid inimesi,
ja sina oled kõige vähem tähelepanuväärne hing üldse.
Sa ei leia iial oma sädet.
Jahupea.
-Ma ei saa sind aidata. -22!
Pean selle viimase kasti täitma.
Ma pole piisavalt hea.
Sa ei leia iial oma sädet. Pole mingit mõtet.
Need pole eesmärgid, va idioot. See on lihtsalt tavaline vana elu.
See on ajaraiskamine.
Said selle loa vaid seetõttu, et olid minu kehas.
Sellepärast sa rikudki kõik ära.
Sest sul pole eesmärki.
Ei, ei.
Pole mingit mõtet.
Sa ei leia iial oma sädet.
Sest sul pole eesmärki!
Ma ei kõlba kuhugi. Ei.
Eimiski. Pean selle viimase kasti täitma. Ma annan alla.
Oled valmis?
Elama tulema.
Ma kardan, Joe.
Ma pole piisavalt hea.
Ma ei leidnud iial oma sädet.
Leidsid küll.
Su säde pole su eesmärk.
See viimane kast täitub, kui oled valmis elama tulema.
Ja tegelikult
tuleb džässimine sul päris hästi välja.
Aga Joe...
see tähendab, et sa ei saa...
Pole midagi. Ma juba sain.
Nüüd on sinu kord.
Ma tulen sinuga kaasa.
Sa tead, et sa ei saa seda teha.
Tean. Aga ma tulen nii kaugele, kui saan.
Kuule! Vaata!
Hr Gardner?
Jah?
On sul hetk aega?
Ma tahan sind kõigi Jannede nimel tänada.
Mille eest?
Me tegeleme inspireerimisega, Joe,
aga me ei saa just tihti ise inspiratsiooni.
Päriselt või?
Seega me otsustasime kõik sulle uue võimaluse anda.
Loodetavasti vaatad sa nüüdsest ette, kuhu astud.
Aga Tunne?
Me jõudsime Tunnega kokkuleppele.
-Kummaline. -Kuule, Tunne, mis see seal on?
-Vaata kohe. -Mida? Millest sa räägid?
Oh, ei millestki. Mida sa ütlesidki?
Kas sa rääkisid üldse? Ma ei mäleta.
Vahet pole.
Noh?
Aitäh.
Mida sa siis teha kavatsed?
Kuidas sa kavatsed oma elu veeta?
Ma pole kindel.
Aga ma tean,
et kavatsen nautida iga viimset kui minutit.
HING
Pühendatud kõigile mentoritele meie elus
Subtiitrid tõlkinud: Age Orgusaar
Kuulge! Film on läbi.
Kobige koju!