Tidigare: Jag har förflyttats tillbaka i tiden.
Var inte rädd för mig eller nån annan när jag är med.
Du ska följa med mig imorgon. Det är klokt att ha med en helare.
- Du är inte Frank. - Nej, frun.
- Känner du Svarte Jack Randall? - Ingen får bli fångatagen av honom.
Kapten i brittiska armén och din förfader.
Även känd som Svarte Jack.
Han piskade mig två gånger på en vecka.
Dougal och hans mäns aktiviteter var politiska.
Dougal samlade pengar åt jakobitiska armén.
Trevligt att ses igen. Jag frågar än en gång om ni mår bra.
Released on www.DanishBits.org
Är ni här av fri vilja?
Jag uppskattar omtanken, men jag är MacKenzieklanens gäst.
Som ni vill, men min befälhavare önskar säkert att tala med er.
Han är i Brockton. Följer ni med?
Om damen ska dit då följer jag med.
Nåväl.
Jag red inte iväg av fri vilja, men kände att trycket över bröstet lättade.
Och för första gången sen jag lämnade Craigh na Dun-
-var jag omgärdad av mitt eget folk.
De må kallas rödrockar istället för tommies-
- men det var brittiska armén som jag varit delaktig i under sex år.
Och det känns befriande att ses med sympati och respekt-
- istället för fientlighet och misstänksamhet.
Jag visste alltför väl hur Dougal kände.
Vi må vara i en skotsk by och på MacKenzies marker-
- men för Dougal var han på fiendemark och han var utböling.
Kliv av.
Ge era hästar foder och vatten. Skottarna får inte ta hand om dem.
Följ mig.
- Mrs Beauchamp och mr Dougal... - Kliv på.
Vilken trevlig överraskning.
Det var länge sen jag skådade en vacker engelsk ros.
Ni sägs ha en fantastisk historia att berätta.
- Jag är glad om ni vill lyssna. - Jag älskar historier.
Jag har inte hört en sen jag satte min fot här.
Ni måste vara utsvulten. Hoppas att ni tycker om vilt.
- Det är utmärkt kvalitet. - Tackar.
Jag sköt djuret själv. Ett bra land att jaga i.
Osten är utsökt och vinet är från -35.
Behöver jag säga mer?
Presentera mig för den nobla skotska gentlemannen.
Dougal MacKenzie, krigsledare för MacKenzieklanen och bror till lairden.
Brigadgeneral sir Oliver Lord Thomas-
- riddare i Bathorden och befälhavare i brittiska armén.
Krigsledare. Det ser ni även ut som.
- Ett fint exemplar av lokalborna. - Hur ska jag tilltala er?
Kalla mig MacKenzie eller krigsledare MacKenzie om ni vill vara formell.
Jag förstod inte ett ord av vad mannen sa.
Jag tror att han sa att det duger med krigsledare MacKenzie.
Han sa mer, men det förstod jag inte.
Nån borde lära dem att tala ordentligt.
De talar en egen version av engelska.
- Det är svårbegripligt. - Det finns delar av England...
bland annat Newcastle, där accenten är lika obegriplig.
Det har ni rätt i.
Världen skulle bli mer begriplig om alla talade som Londonbor.
Om ni tycker om hur Londonbor talar borde ni ha stannat i London.
- Han sa... - Den här gången förstod jag honom.
Det hade jag gärna gjort om ni var lojala mot den brittiska kronan.
Då kan mina trupper och jag själv återvända till civilisationen.
Men jag trivs att ligga ute i fält.
Jag önskar att betjänterna var lika snabba som mina soldater.
Om jag stannar tillräckligt länge kan jag bli laird. Laird Thomas.
Då kan jag bära yllekjol.
Det sägs vara förolämpande att fråga vad de bär under den där saken.
- Det heter kilt. - Jag vet mycket väl vad det heter.
Så berätta, från en laird till en annan...
Försöker ni förolämpa damen eller är ni en skitstövel?
- Vet ni vem ni talar till? - Vakta er tunga.
- Om ni drar upp den där ska jag... - Nu räcker det. Ni uppför er som barn.
Ni har rätt. Damen får oss att skämmas.
Kiltfrågan får fortsätta vara en gåta.
Om jag var modig skulle jag utse er till överste i ett av mina regementen.
- Ni vet hur man ger män order. - Det gör hon sannerligen.
Det var trevligt att träffas, men köttet blir kallt.
Jag hade bett er att göra oss sällskap men som ni ser finns det ingen plats.
Gräsligt ledsen.
Behåll era köttstycken. Det finns gott om skotsk öl i skänkrummet.
Jag finns där nere.
Hur ska vi nånsin kunna sluta fred med ett så ohyfsat folk?
Ni har varit med om ett fängslande äventyr.
Det har jag, men nu när jag har träffat er charmerande gentlemän-
-hoppas jag att mitt äventyr är över.
Ni har säkert fått nog av Skottland.
Jag tycker om landet och har inte vantrivts här.
Men nu vill jag återförenas med min familj.
Självklart. France.
Ni kan eskortera mrs Beauchamp till Inverness.
- Därifrån kan hon åka vart hon vill. - Självfallet, sir.
- Jag är evigt tacksam. - Inga problem. Det har ni mitt ord på.
Då vill jag gärna ha mer vin.
Vi gör er sällskap.
Inverness - därifrån var det bara en kort resa till Craigh na Dunstenarna-
- och möjlighet att återvända till min egen tid.
För hemvändande resor. Må de bli utan missöden.
- Är ni medveten om... - Blir vi anfallna?
Nej.
Ni förstör vinet. Gå ut och skaka av er dammet.
Självklart, vinet får inte förstöras.
Känner ni varandra?
Damen såg bekant ut-
-men jag misstog mig.
Jag kände samma sak. Ovanligt.
Låt mig presentera mrs Claire Beauchamp från Oxfordshire.
Kapten Jonathan Randall.
- Kapten. - Angenämt.
Jag hoppas att jag är presentabel.
Häll upp ett glas åt vår gode kapten.
Förklara varför ni stormade in.
Dougal MacKenzie, krigsledare för MacKenzieklanen, dricker öl där nere.
- Han förde hit mrs Beauchamp. - Verkligen?
Önskar ni tillrättavisa mig?
Måste en general förklara sig för en kapten?
Jag menade inget illa.
Men nu när ni nämner det. En engelsk dam och en skotsk krigsledare...
Jag kan för mitt liv inte få det att gå ihop.
En fascinerande historia som består av rån och mord.
Tråkigt att ni missade den.
Kapten Randall kan eskortera er till Inverness.
Ni kan underhålla honom med er berättelse och få tiden att flyga iväg.
"Mrs Beauchamp bland vildarna."
Damen skulle ha en mildare titel.
Damen hävdar att hon har behandlats väl av sina skotska vänner.
Jag visste inte att engelsmän hade skotska vänner.
Soldat McGreavy skulle säkert hålla med... om han kunde.
Ta inte upp det tragiska ämnet.
Ni skrämmer mrs Beauchamp.
Jag har inte lätt för att svimma. Var snäll och berätta, kapten.
Soldat McGreavy gick vilse.
Han hittades två dagar senare sittande med benen i kors bunden vid ett träd.
Armarna låg i hans knä.
Det låter mer som ett skämt än ett straff.
Han höll i sitt avhuggna huvud.
Det var en sorglig dag för soldat McGreavy.
För oss alla.
Är det allt ni har att säga?
Igår såg vi två högländare som var korsfästa.
- Det var ett verk av engelsmännen. - Det var engelsk rättvisa.
- En hård rättvisa. - De var förmodligen förrädare.
De hade en bokstav karvat på bröstet, men fick säkerligen ingen rättegång.
Jag kan försäkra er om att McGreavys straff utfördes utan rättegång.
Båda sidor har utfört handlingar de bör skämmas för.
Det är sannerligen en kvinnas åsikt.
Det är därför jag aldrig diskuterar politik med en dam.
Jag trodde att vi diskuterade moral, inte politik.
Jag frågar mig om damens moral är tydligare än hennes politik.
Vad är det ni antyder?
Hon har levt länge bland vildar.
Jag undrar om Dougal MacKenzie har delat mer än bröd med damen.
- De kanske även delade säng. - Hur vågar ni? Det var plumpt.
- Ni går över gränsen. - Jag ber om ursäkt om jag har fel.
Men varför skulle hon annars stanna hos barbarerna?
Angriparna som hänsynslöst dödar engelsmän.
Skottarna vill ha samma frihet som vi. Frihet som vi tar förgivet.
Vi är angriparna. Det är deras land som vi ockuperar.
Det är kungens land.
Jag måste erkänna att jag finner era åsikter förbryllande.
Jag kan försäkra att jag är lojal mot kungen.
Tiden här har grumlat ert omdöme.
Jag tror att damen har bott bland vildarna för länge.
Hon måste återvända till familjens sköte så fort som möjligt.
Om ni tillåter kan jag rida till Inverness idag.
Tre soldater har beskjutits precis utanför byn.
Vågar skottarna anfalla ett brittiskt läger?
Ni har precis anlänt, men bakhåll sker varje vecka.
Jag har läst rapporterna.
- Är nån skadad? - En död och två skadade. En allvarligt.
Vi har skickat efter läkaren, men ingen vet var han är.
Jag går dit. Jag har medicinsk erfarenhet.
Mår du bra, Claire? Jag såg svinet Randall gå uppför trappan.
- Dina män ligger väl inte bakom? - Nej.
De skulle aldrig gå till anfall utan min tillåtelse. Oroa dig för Randall.
- Armén vill ha en syndabock. - De behöver bevis.
Det känns bättre om du håller dig undan. Jag klarar mig.
Akta på er. Flytta på bänken.
När tyskarna kapitulerat trodde jag att jag utfört min sista amputation.
Men jag verkar vara dömd till att drömma om fler sargade soldater.
- Armen måste amputeras. - Jag slipade mitt svärd igår.
Det får duga. Jag behöver nåt att knyta runt.
Ta den här. Min fru sa att den skulle ge mig tur.
Hämta kokande vatten och rena tygbitar.
- Jag är läkare. Har ni läkarutbildning? - Armen kan inte räddas.
- Ni kommer väl inte svimma? - Jag har sett värre.
Håll hans knän och skuldra.
- Ge honom opium. - Jag är ledsen.
Bit så hårt du kan.
Ligg stilla.
Är ni färdig med att rädda liv, syster Beauchamp?
- Var är lord Thomas? - Jagar rebeller, men han hittar inga.
Han kan nog inte ens hålla sig i sadeln.
Prata inte, kapten. Jag kan inte raka er om ni inte är stilla.
Jag har inte blivit så ompysslad sen jag blev inkallad.
Det får jag hoppas. Jag är den enda som får pyssla om dig.
Jag säger inte emot. Inte när du håller en rakhyvel mot min hals.
Den 200 år gamla rakhyveln är fortfarande vass.
Inte bara den, utan även den vackra handen som håller i den. Kom hit.
- Ska du inte ta med den? - Då kanske jag tappar bort den.
Den har funnits i släkten länge.
Jag får genomlida några tuffa rakningar innan vi ses igen.
Kan du ta hand om den åt mig?
Och vem ska ta hand om mig?
Det är mitt jobb.
Förlåt, kapten. Jag svär på mitt liv att det var en olyckshändelse.
På ditt liv?
Sätt dig. En soldat måste ha en stadig hand.
Annars träffar han aldrig sitt mål.
Du styr över dina nerver. Nerverna styr inte över dig.
Du har sannerligen skral skäggväxt.
Ta mina saker till min sovplats och se till att vi inte blir störda.
Ja, kapten.
- Jag vill tala med löjtnant Foster. - Han red iväg med lord Thomas.
Då får nån annan eskortera mig till Inverness.
I sinom tid.
Lord Thomas sa att jag ska ge mig av idag.
- Ni bör inte dricka generalens vin. - Lord Thomas är en skitstövel.
Han gick med på att ni skulle ge er av innan han hörde era oroande åsikter.
Till och med lord Thomas måste inse att de är tvivelaktiga.
Ända sen vårt första möte har jag känt mig obehaglig till mods.
Jag förstår inte vad ni menar och vill nog inte veta.
Jag ska lugna er.
Jag vill be om ursäkt för den hemska dagen i skogen.
Vem är du?
Jag skäms vid blotta tanken.
Jag tar tacksamt emot er ursäkt.
Det är tråkigt när kungens soldater beter sig så illa.
Jag brukar inte vara vårdslös mot kvinnor.
Jag vill gärna visa mitt rätta jag-
- och jag hoppas att ni är lika ärlig mot mig.
Jag ska vara lika ärlig som ni, kapten.
Slå er ner.
Börja med att berätta vem ni är och varför ni är i Skottland.
- Jag kommer från Oxfordshire... - Nej. Vi lovade att vara ärliga.
Det finns inga Beauchamp där.
Ni är knappast en expert då er familj kommer från Sussex.
Hur vet ni det?
Man hör det på er accent.
Mina informatorer och föräldrar skulle inte bli glada om de hörde det.
De har betalat mycket för att den ska försvinna.
Ni ser inte ut som en prostituerad kvinna.
Jag antar att jag bör tacka er.
Vad var ert flicknamn?
Jag erkänner att jag uttalade mig förhastat gällande skottarna.
Men det bör inte misstas för förräderi eller förhindra mig att resa vidare.
Jag är redan kraftigt försenad.
Ert fall hjälps inte av en avfärdande attityd.
Det här är inget fall.
Jag struntar i er, garnisonen och MacKenzieklanen.
Jag vill fortsätta min resa och förstår inte varför ni motsätter er det.
Gör ni inte?
Jag ska upplysa er och då kanske ni förstår bättre.
Jag hittade er på landsbygden klädd i era underkläder.
När jag försökte fråga ut er blev jag nedslagen av en skurk-
- som jag senare fick reda på tillhör skotska rebeller.
Rebeller som leds av er följeslagare Dougal MacKenzie.
Det gör er till en dum promiskuös kvinna-
- eller nån som samarbetar med kungens fiender.
- Finns det inga fler valmöjligheter? - Jag föreslår att ni berättar.
Ni tvingar mig att säga saker som en kvinna inte bör säga högt.
Jag hade en kärleksaffär.
Jag träffade honom i England. Han var infanterist.
Han lovade att han höll mig kär.
När han stationerades i Skottland följde efter honom hit.
Fortsätt.
Jag upptäckte att han var en utsvävande man.
En rumlare och horkarl.
Han kände inte kärlek för mig. Han kände lust.
När jag vägrade attackerade han mig.
Jag flydde, enbart klädd i min särk.
Jag hoppas att ni är den gentleman som ni hävdar att ni är-
-och inte frågar mer.
Vad heter mannen?
Med all respekt, kapten-
- vill jag inte sänka mig till mannens nivå.
Om jag avslöjar hans namn till er-
- riskerar jag både hans karriär och rykte.
Jag vill gärna höra er åsikt.
- Det är likt mig. - Tycker ni? Det gläder mig.
Jag ska kalla den "Vackra lögner".
Vill ni ta er till Inverness?
Jag vet att Dougal MacKenzie samlar in pengar åt jakobiterna.
Men jag behöver bevis för att ställa honom inför rätta.
- Ni ska ge mig bevisen. - Jag vet inte vad ni...
Låtsas inte att ni har levt med MacKenzie i flera månader-
- utan att veta att de stöttar Jakob och enfaldige avkomman Charles.
Mr MacKenzie hade varit enfaldig om han diskuterade sånt framför mig.
Såvida ni inte sympatiserar med honom.
- Det gör jag inte. - Bevisa det.
- Har de samlat in pengar? - Nej.
Har ni inte hört dem talas om jakobiternas högförräderi?
Hur många gånger måste jag säga det?
Jag tror inte på ett ord som kommer ur er mun.
Är jag arresterad?
Om jag inte är det tänker jag inte uttala mig mer.
Jag väntar tills lord Thomas kommer, oavsett hur lång tid det tar.
Jag överlämnar mitt öde i hans händer. Ni kan hålla mig fånge under tiden.
Ni lämnar inte rummet förrän jag är övertygad om att ni är oskyldig.
Om ni inte samarbetar-
- använder jag mindre trevliga metoder.
Jag har hört om era metoder. Vill ni piska min rygg?
- Ni ser piskandet som en sport. - Tvärt om. Jag tar det på fullt allvar.
Det gläder er säkert att ert rykte är vida känt på slottet Leoch.
Jag har hört att ni piskade en stackars högländare hundratals gånger.
En stackars högländare?
Han är efterlyst för stöld och mord.
Jag har hört att han stal en limpa bröd.
Har Dougal MacKenzie sagt det?
Han var där. Han såg det.
Tjuven hade piskats tidigare för flyktförsök.
100 rapp som utfördes av korpralen som var van vid piskan.
Tjuven bröt inte ihop.
Han tog emot sitt straff utan att yttra ett ord.
Ett dåligt exempel för både soldater och civila.
Jag kunde inte låta det ske.
Jag ansåg att han behövde ytterligare 100 rapp.
Raska på.
Den här gången höll jag själv i piskan.
Jag föredrar att arbeta på en tom duk.
På så vis ser man hur mycket skada man tillfogar.
Du skakar. Är du rädd?
Jag är rädd för att jag fryser ihjäl innan du har pratat färdigt.
Jag ska få dig att bryta ihop.
Har ni nånsin sett en plågad man, frun?
Det är inte vackert.
Och tanken på att piskan skulle landa på den hudflängda ryggen-
- fick det att vända sig i magen och benen att skaka.
Jag hade tänkt ta det lugnt.
Det är jobbigt att utdela 100 rapp.
Än en gång vägrade pojken att yttra sig.
Jag undrade om han hoppades att jag skulle tycka synd om honom.
Där misstog han sig.
Jag skadade honom.
Jag kände det.
Känslan när piskan slog till gick upp längs armen-
-och nådde hjärtat.
Men pojken bad inte om nåd. Han vägrade.
Se på mig.
Har du fått nog?
Nåt förändrades.
En av mina män svimmade som en kvinna.
Publiken började skratta.
Tystnad!
Då bestämde jag mig för att piska honom intill bara benet.
Världen bestod bara av min arm och hans rygg.
Piskan förenade oss.
Skrattet upphörde.
Först flämtade de och sen grät de.
Åskådarna tittade bort.
De var förfärade.
Blinda dårar.
De kunde bara se det hemska.
Jag kunde se skönheten.
Jag såg sanningen.
Den pojken och jag...
Vi skapade ett mästerverk.
Ett utsökt, blodigt mästerverk.
Det var det vackraste jag nånsin sett.
Sanningen väger tyngre än en lögn.
Jag lovade att öppna mig för er och...
Det har jag.
Ja, det har ni gjort.
Ni anser att jag är ett monster och det är möjligt att jag är.
Att ni bryr er om min åsikt ger mig hopp om er själ.
En sak vet jag.
Jag är inte den jag en gång var.
Jag kom till Skottland som soldat för att tjäna min kung och mitt land.
Istället...
vaktar jag ett smutsigt och inskränkt folk-
- som är misstänksamma och våldsamma.
Mörkret har vuxit inom mig.
Ett hat mot hela världen.
Jag utför gärningar-
-rödrockarnas arbete-
- tills jag inte längre känner igen mannen jag har blivit.
Ni är inte den första som förändras i strid.
Det faktum att ni kan erkänna det är ännu ett hoppfullt tecken.
På vadå?
Ni säger att det finns en anständig man inom er.
En man som vet vad som är rätt och fel.
Jag tror att den sidan av er finns kvar.
Det skulle vara fint om det var så.
Ni kan inte få det ni har gjort ogjort.
Men det är inte försent att få tillbaka er medmänsklighet.
Ni kan själv välja vilken man ni vill vara.
Tror ni att jag en dag kan se på mig själv utan att känna avsky?
Jag tror att en man med er insikt och självkännedom-
-kan göra precis vad han vill.
Rehabiliteringen av Svarte Jack Randall.
Ni kan tjäna en förmögenhet på att satsa på att det inte går.
Jag kanske ska börja med att eskortera er till Inverness.
- Jag har gjort er lycklig. - Ja, det har ni.
En märklig känsla.
- Kanske en början. - Jag instämmer.
Korpral Hawkins.
Mrs Beauchamp och jag behöver er hjälp.
Kapten Randall, ni har min djupaste...
Jag trivs i mörkret och det är där jag hör hemma.
Jag vill inte ha er sympati och ni får ingen från mig.
På ett eller annat sätt ska jag få ur er sanningen.
Korpral.
Har ni nånsin sparkat en kvinna?
Det är befriande.
Kom hit.
Sparka henne.
Sparka henne, sa jag.
Sparka henne!
Du förstår...
de är så mjuka.
Igen.
Jag har inte kallat på er.
Kliv upp. Du ska härifrån.
Halt!
Jag kom inte hit för att slåss. Be dem backa innan jag tappar humöret.
Ni kan inte föra bort henne så länge hon blir förhörd.
- Hon är MacKenzieklanens gäst. - Hon blir förhörd.
Hon fördes hit för att bevisa att hon inte hålls fånge av min bror.
- Nu ska jag ta henne med mig. - Ytterligare frågor har uppkommit.
Ni ska inte ställa dem på MacKenzies marker.
Såvida ni inte vill starta krig här idag.
Vi är färdiga. För henne till Fort William imorgon innan det blir mörkt.
Om ni inte gör det anklagas ni för att ha skyddat en rymling-
- och ni kommer att jagas och straffas med döden.
Trots att ni är krigsledare.
- Släpp förbi dem. - Kom.
Jag ser fram emot vårt nästa möte, mrs Beauchamp.
Kroppen värkte och det sista jag ville vara att galoppera i tuff terräng.
Jag trodde att jag skulle svimma när Dougal äntligen stannade.
- Ska vi möta de andra här? - Nej, de är vid lägret.
- Det finns färskvatten här. - Var då?
Här nere.
Det var en lång väg att gå för lite vatten.
Det luktar illa, men det fuktar strupen.
Är du spion för England eller Frankrike?
- Hur många gånger måste jag svara? - Det här är sista gången.
Jag är inte spion.
Jag är Claire Beauchamp. Inget annat.
Räcker det?
Nå?
Ja, det räcker.
- Tänkte du använda den på mig? - Det hade jag ogillat.
Du är vacker, men hade du svarat falskt hade jag inte haft nåt val.
- Nu vet jag att du talar sanning. - Vad var det som övertygade dig?
S: t Ninians källa. Vissa kallar den "Lögnarnas källa".
Det luktar som helvetet. Om man dricker från källan och talar osanning-
-fräts man sönder inifrån.
- En magisk källa? - Du som helare tror väl på magi?
Kapten Randall är nog inte lika lättövertygad.
Du behöver inte träffa honom igen-
-om du gör som jag säger.
Ska du inte föra mig till Fort William?
En engelsk officer kan inte tvinga en skotte om han inte har bevis.
Och han kan inte tvinga en misstänkt från vår mark utan lairdens samtycke.
- Du har pratat med Ned Gowan. - Jag misstänkte att detta skulle ske.
Jag kan bara vägra att överlämna dig till Randall-
- om du inte längre är engelska utan blir skotska.
- Skotska? - Du måste gifta dig med en skotte.
Absolut inte. Det kan jag inte göra.
Sitter du hellre i engelskt fängelse?
Ska jag gifta mig med dig?
Tanken på att belägra dig är frestande-
- men det är inte jag som står till förfogande.
Vem?
- Dougal vill att vi gifter oss. - Jag vet.
Går du med på det?
Du har skött om mina sår mer än en gång.
Jag står i skuld till dig.
Vad skulle jag vara för vän om jag överlämnade dig till Randall?
Men en ung man som du...
Finns det inte nån du är intresserad av?
Om jag är upptagen?
Nej, jag har inget att erbjuda en hustru.
Jag lever på min soldatlön och har ett pris på mitt huvud.
Ingen far vill gifta bort sin dotter med en man som kan bli hängd.
Har du tänkt på det?
Så vad dig anbelangar kan vi påbörja smekmånaden imorgon?
Om det passar dig.
Stör det inte dig...
att jag inte är oskuld?
Nej.
Om det inte stör dig att jag är det.
Bra att en av oss vet hur man gör.
Ripped and synced by DBRETAiL