Tidligere: Jeg er rejst tilbage i tiden.
Vær ikke bange for mig eller nogen anden så længe jeg er her.
Du skal tage med mig i morgen. Det er klogt at have en healer med.
- Du er ikke Frank. - Nej, fru.
- Kender du Black Jack Randall? - Ingen bør pågribes af ham.
Kaptajn i den britiske hær og din forfader.
Også kendt som Black Jack.
Han piskede mig to gange på en uge.
Dougal og hans mænds aktiviteter var politiske.
Dougal samlede penge til den jakobitiske hær.
Godt at ses igen. Jeg spørger igen om alt er som det skal være.
Released on www.DanishBits.org
Er De her af egen fri vilje?
Jeg værdsætter Deres bekymring, men jeg er MacKenzieklanens gæst.
Som De vil, men min øverstkommanderende vil gerne tale med Dem.
Han er i Brockton. Følger De med?
Jeg følger med damen.
Nuvel.
Jeg red ikke af fri vilje, men følte en stor lettelse.
Og for første gang siden Craigh na Dun-
-var jeg omgivet af mit eget folk.
De kaldes rødfrakker i stedet for Tommies-
- men det var stadig den britiske hær, som jeg var en del af i seks år.
Og det føltes befriende at blive set med sympati og respekt-
- i stedet for fjendtlighed og mistænksomhed.
Jeg vidste alt for godt hvad Dougal følte.
Vi var nok i en skotsk by og på MacKenzies jorder-
- men Dougal var i fjendeland og han var den fremmede.
Stig af.
Giv jeres heste foder og vand. Skotterne skal ikke tage hånd om dem.
Følg mig.
- Mrs. Beauchamp og mr. Dougal... - Kom ind.
Hvilken skøn overraskelse.
Det er længe siden jeg sidst så en smuk engelsk rose.
De siges at have en fantastisk historie at berette.
- Jeg er glad for at De vil lytte. - Jeg elsker historier.
Jeg har ikke hørt en god en siden jeg satte mine fødder her.
De må være sulten. Håber at De synes om vildt.
- Det er udmærket kvalitet. - Tak.
Jeg skød dyret selv. Et godt land at jage i.
Osten er udsøgt og vinen er fra -35.
Behøver jeg sige mere?
Præsenter mig for den ædle skotske herre.
Dougal MacKenzie, krigsherre for MacKenzieklanen, bror til herremanden.
Brigadegeneral sir Oliver Lord Thomas-
- ridder af Bath og officer i den britiske hær.
Krigsherre. De ser sådan ud.
- Et fint eksemplar af de lokale. - Hvordan skal jeg tiltale Dem?
Kald mig MacKenzie eller krigsherre MacKenzie hvis det skal være formelt.
Jeg forstod ikke et ord af hvad manden sagde.
Jeg tror, at han sagde at det er fint med krigsherre MacKenzie.
Han sagde mere, men det forstod jeg ikke.
Nogen burde lære dem at tale kongens engelsk.
De taler deres version af engelsk.
- Det er uforståeligt. - Der er dele af England...
blandt andet Newcastle, hvor dialekten er lige så uforståelig.
Det har De ret i.
Verden ville være mere begribelig hvis alle talte som i London.
Hvis De vil høre londonsk burde De være blevet i London.
- Han sagde... - Denne gang forstod jeg ham.
Det havde jeg gerne gjort hvis I var loyale over for den britiske krone.
Så kunne mine tropper og jeg vende tilbage til civilisationen.
Men jeg trives med at være ude i marken.
Hvis bare tjenerne var lige så kvikke som mine soldater.
Hvis jeg bliver her længe nok kan jeg blive herremand.
Så kan jeg gå med uldnederdel.
Det skulle være fornærmende at spørge hvad de bærer under den ting.
- Det hedder kilt. - Jeg ved hvad det hedder.
Så fortæl, fra en herremand til en anden...
Prøver De at forulempe damen eller er De en arrogant stodder?
- Ved De hvem De taler til? - Var Deres tunge.
- Hvis De griber... - Nu er det nok. I opfører jer som børn.
De har ret. Damen får os til at skamme os.
Kiltspørgsmålet må forblive en gåde.
Hvis jeg var modig ville De blive oberst i et af mine regimenter.
- De ved hvordan man giver mænd ordrer. - Det gør hun sandelig.
Det var godt at møde Dem, men kødet bliver koldt.
De kunne gøre os selskab, men som De ser er der ikke plads.
Det er jeg meget ked af.
Behold jeres kødstumper. Der er god skotsk øl i skænkestuen.
Jeg er nedenunder.
Hvordan skal vi nogensinde kunne slutte fred med så ubehøvlet et folk?
De har haft et fængslende eventyr.
Det har jeg, men nu når jeg har mødt disse charmerende herrer-
-håber jeg at mit eventyr er forbi.
De har sikkert fået nok af Skotland.
Jeg synes om landet og har nydt det her.
Men nu vil jeg genforenes med min familie.
Klart. France.
De kan eskortere mrs. Beauchamp til Inverness.
- Derfra kan hun tage hen hvor hun vil. - Selvfølgelig, sir.
- Jeg er evigt taknemlig. - De har mit ord.
Så vil jeg gerne have lidt mere vin.
Vi gør Dem selskab.
Inverness - derfra er der kun en kort rejse til Craigh na Dun-stenene-
- og muligheden for at vende tilbage til min egen tid.
For rejser hjem. Må de blive uden problemer.
- Er De klar over... - Bliver vi angrebet?
Nej.
De ødelægger vinen. Gå ud og ryst støvet af.
Klart, vinen skal beskyttes.
Kender I hinanden?
Damen så bekendt ud-
-men jeg tog fejl.
Jeg følte det samme. Usædvanligt.
Lad mig præsentere mrs. Claire Beauchamp fra Oxfordshire.
Kaptajn Jonathan Randall.
- Kaptajn. - En fornøjelse.
Jeg håber, at jeg er præsentabel.
Skænk et glas til vor gode kaptajn.
Forklar hvorfor De stormede ind.
Dougal MacKenzie, krigsherre for MacKenzieklanen, drikker øl dernede.
- Han kom her med mrs. Beauchamp. - Virkelig?
Ønsker De at formane mig noget?
Skal en general forklare sig til en kaptajn?
Jeg ville ikke fornærme Dem.
Men nu når De nævner det. En engelsk dame og en skotsk krigsherre...
Jeg kan ikke få det til at gå op.
En fascinerende historie fyldt med røveri og mord.
Trist at De gik glip af den.
Kaptajn Randall kan eskortere Dem til Inverness.
De kan underholde ham med Deres eventyr og få tiden til at flyve.
"Mrs. Beauchamp blandt de vilde."
Damen ville nok vælge en mildere titel.
Damen hævder, at hun er blevet behandlet godt af sine skotske venner.
Jeg vidste ikke, at englændere havde skotske venner.
Menig McGreavy ville sikkert være enig... hvis han kunne.
Tag ikke det tragiske emne op.
De skræmmer mrs. Beauchamp.
Jeg dåner ikke så let. Vær venlig og fortæl, kaptajn.
McGreavy kom væk fra sin patrulje.
Han blev fundet to dage senere siddende bundet til et træ.
Armene i skødet.
Det lyder mere som en spøg end en straf.
Han holdt sit afhuggede hoved.
En sørgelig dag for menig McGreavy, da han blev sendt til Skotland.
For os alle.
Er det alt De har at sige?
I går så vi to højlændere som var korsfæstet.
- Engelske soldater stod bag. - Det var engelsk rettergang.
- En hård rettergang. - De var formentlig forrædere.
De havde et bogstav skåret på brystet, men der var nok ingen beviser.
Jeg kan forsikre Dem om at McGreavys straf udførtes uden retssag.
Begge sider har udført handlinger de bør skamme sig over.
Det er sandelig en kvindes synspunkt.
Det er derfor jeg aldrig diskuterer politik med en dame.
Jeg troede, at vi diskuterede moral, ikke politik.
Jeg spørger om damens moral er mere klar end hendes politik.
Hvad er det De antyder?
Hun har levet længe blandt vilde.
Jeg tænker om Dougal MacKenzie har delt mere end brød med damen.
- De delte måske også seng. - Hvor vover De? De er grov.
- De går over grænsen. - Undskyld, hvis jeg tager fejl.
Men hvorfor skulle hun ellers blive hos barbarerne?
Aggressorer som hensynsløst dræber englændere.
Skotterne vil have samme frihed som os. Frihed som vi tager for givet.
Vi er aggressorerne. Det er deres land som vi besætter.
Det er kongens land.
Jeg må erkende, at jeg finder Deres synspunkter forvirrende.
Jeg kan forsikre Dem, at jeg er loyal over for kongen.
Tiden her har påvirket Deres dømmekraft.
Jeg tror, at damen har boet blandt de vilde for længe.
Hun må tilbage til familiens skød så hurtigt som muligt.
Hvis De tillader kan jeg tage til Inverness i dag.
Tre soldater er blevet beskudt lige uden for byen.
Vover skotterne at angribe en britisk lejr?
De er ankommet for nylig, men baghold sker hver uge.
Jeg har læst rapporterne.
- Sårede? - En død og to sårede. En alvorligt.
Vi har sendt bud efter kirurgen, men ingen ved hvor han er.
Jeg går med. Jeg har medicinsk erfaring.
Alt vel, Claire? Jeg så det svin til Randall gå op ad trappen.
- Dine mænd står vel ikke bag det her? - Nej.
De ville aldrig gøre det uden min tilladelse. Tænk på Randall.
- Hæren vil have en syndebuk. - De behøver beviser.
Det er bedst hvis du holder lav profil. Jeg klarer mig.
Til side. Flyt bænken.
Da tyskerne kapitulerede troede jeg, jeg havde udført min sidste amputation.
Men jeg var vist dømt til at behandle flere lemlæstede soldater.
- Armen må amputeres. - Jeg fik mit sværd slebet i går.
Det må række. Jeg behøver noget at binde om.
Tag det her. Min kone sagde at det ville bringe mig held.
Hent kogende vand og rene stykker stof.
- Jeg er læge. Har De lægelig erfaring? - Armen kan ikke reddes.
- De besvimer vel ikke? - Jeg har set værre.
Hold hans knæ og skuldre.
- Giv ham opium. - Jeg er ked af det.
Bid så hårdt du kan.
Lig stille.
Er De færdig med at redde liv, sygeplejerske Beauchamp?
- Hvor er lord Thomas? - Jager rebeller, men han finder ingen.
Han kan nok ikke engang holde sig i sadlen.
Tal ikke, kaptajn. Jeg kan ikke barbere Dem, hvis De ikke er stille.
Jeg er ikke blevet så forkælet siden jeg blev indkaldt.
Forhåbentlig ikke. Jeg er den eneste, som må nusse om dig.
Jeg siger dig ikke imod. Ikke når du holder et barberblad mod min hals.
Den 200 år gamle skraber er stadig fantastisk.
Ikke bare den, men også den smukke hånd som holder den. Kom her.
- Skal du ikke have den med? - Så mister jeg den måske bare.
Den har været i familien længe.
Jeg må klare mig med nogle grove barberinger inden vi ses igen.
Kan du passe på den for mig?
Og hvem skal passe på mig?
Det er mit job.
Undskyld, kaptajn. Jeg sværger ved mit liv, at det var et uheld.
Ved dit liv?
Sæt dig. En soldat må have en stabil hånd.
Ellers træffer han aldrig sit mål.
Du styrer dine nerver. Nerverne styrer ikke dig.
Du har intet skæg.
Tag mine ting til mit logi og sørg for at vi ikke forstyrres.
Ja, kaptajn.
- Jeg vil tale med løjtnant Foster. - Han red med lord Thomas.
Så må en anden eskortere mig til Inverness.
Når tid er.
Lord Thomas sagde, at jeg skal af sted i dag.
- De bør ikke drikke generalens vin. - Lord Thomas er en skiderik.
Han gik med på, De skulle af sted, før han hørte Deres foruroligende meninger.
Selv lord Thomas må indse at de er tvivlsomme.
Lige siden vort første møde har jeg følt mig ubehagelig til mode.
Jeg forstår ikke hvad De mener og vil ikke vide det.
Jeg kan berolige Dem.
Jeg vil undskylde for den frygtelige dag i skoven.
Hvem er du?
Jeg skammer mig over det.
Deres undskyldning glæder mig.
Det er trist når kongens soldater opfører sig så dårligt.
Jeg plejer ikke at være sådan over for kvinder.
Jeg vil gerne vise mit sande jeg-
- og jeg håber, at min ærlighed vil blive gengældt.
Jeg vil være lige så ærlig som Dem, kaptajn.
Sid ned.
Begynd med at fortælle hvem De er og hvorfor De er i Skotland.
- Jeg kommer fra Oxfordshire... - Nej. Vi lovede at være ærlige.
Der er ingen Beauchamps der.
De er næppe en ekspert, når Deres familie kommer fra Sussex.
Hvordan ved De det?
Deres dialekt afslører det.
Mine undervisere og forældre ville ikke være glade for at høre det.
Man har gjort meget for at den skal forsvinde.
De ligner ikke en prostitueret kvinde.
Jeg skal vel sige tak.
Hvad var Deres pigenavn?
Jeg erkender, at jeg udtalte mig forhastet vedrørende skotterne.
Men det bør ikke regnes for forræderi eller forhindre mig i at rejse videre.
Jeg er allerede kraftigt forsinket.
Det hjælper ikke Deres sag med denne afvisende attitude.
Det her er ingen sag.
Jeg er ligeglad med Dem, garnisonen og MacKenzieklanen.
Jeg vil fortsætte min rejse og forstår ikke hvorfor De er imod det.
Gør De ikke?
Jeg skal oplyse Dem og så forstår De det nok bedre.
Jeg fandt Dem på landet iført underklæder.
Da jeg prøvede at udspørge Dem blev jeg slået ned af en bandit-
- som jeg senere fandt ud af tilhører nogle skotske rebeller.
Rebeller som ledes af Deres følgesvend Dougal MacKenzie.
Det gør Dem til enten en dum tøjte-
- eller en som samarbejder med kongens fjender.
- Er der ikke flere valgmuligheder? - Jeg foreslår at De fortæller.
De tvinger mig til at sige ting, som en kvinde ikke bør sige højt.
Jeg havde en kærlighedsaffære.
Jeg mødte ham i England. Han var infanterist.
Han svor at han var forelsket i mig.
Da han blev udstationeret i Skotland fulgte jeg efter ham.
Fortsæt.
Jeg opdagede, at han var en udsvævende mand.
En udhaler og horekarl.
Han følte ikke kærlighed for mig. Det var liderlighed.
Da jeg afviste ham, angreb han mig.
Jeg flygtede, kun klædt i min særk.
Jeg håber, at De er den gentleman som De hævder at være-
-og ikke spørger mere.
Hvad hedder manden?
Med al respekt, kaptajn-
- vil jeg ikke gå ned på mandens niveau.
Hvis jeg afslører hans navn for Dem-
- risikerer jeg både hans karriere og rygte.
Jeg vil gerne høre Deres mening.
- Det ligner mig. - Det glæder mig.
Jeg vil kalde den "Smukke løgne".
Vil De gerne til Inverness?
Jeg ved at Dougal MacKenzie indsamler penge til jakobitterne.
Men jeg behøver beviser for at tilbageholde ham.
- De skal give mig beviserne. - Jeg ved ikke hvad...
Lad ikke som om De har levet med MacKenzie i flere måneder-
- uden at vide at de støtter Jakob og hans enfoldige afkom Charles.
MacKenzie ville være enfoldig hvis han diskuterede det foran mig.
Medmindre De sympatiserer med hans sag.
- Det gør jeg ikke. - Bevis det.
- Har De set dem samle penge ind? - Nej.
Har De ikke hørt dem tale om jakobitternes højforræderi?
Hvor mange gange skal jeg sige det?
Jeg tror ikke på et ord, som kommer ud af Deres mund.
Er jeg arresteret?
Hvis ikke, nægter jeg at udtale mig mere.
Jeg venter til lord Thomas kommer, uanset hvor lang tid det tager.
Jeg overlader min skæbne i hans hænder.
De forlader ikke rummet før jeg er overbevist om at De er uskyldig.
Hvis De ikke samarbejder-
- anvender jeg mindre behagelige metoder.
Jeg har hørt om metoderne. Vil De piske min ryg?
- De ser pisk som en sport. - Tværtimod. Jeg tager det seriøst.
Det glæder Dem sikkert at Deres rygte er kendt på slottet Leoch.
Jeg har hørt at De piskede en stakkels højlænder hundrede gange.
En stakkels højlænder?
Han er efterlyst for tyveri og mord.
Jeg har hørt, at han stjal en skive brød.
Har Dougal MacKenzie sagt det?
Han var der. Han så det.
Tyven var blevet pisket før for flugtforsøg.
100 slag som udførtes af korporalen som var vant til pisken.
Tyven knækkede ikke.
Han tog imod sin straf uden at ytre en lyd.
Et dårligt eksempel for både soldater og civile.
Jeg kunne ikke lade det ske.
Jeg besluttede, at han behøvede yderligere 100 slag.
Fart på.
Denne gang holdt jeg selv pisken.
Jeg foretrækker at arbejde med et tomt lærred.
På den måde ser man hvor meget skade man tilføjer.
Du ryster. Er du bange?
Jeg er bange for at jeg fryser ihjel før du har snakket færdigt.
Jeg skal nok knække dig.
Har De nogensinde set en hudflettet mand, fru?
Det er ikke kønt.
Og tanken om pisken på den hudflettede ryg-
- fik det til at vende sig i min mave og mine ben til at ryste.
Jeg havde tænkt at tage det roligt.
Det er hårdt at uddele 100 slag.
Endnu en gang nægtede drengen at give lyd fra sig.
Jeg tænkte om han håbede, at jeg skulle få ondt af ham.
Der forregnede han sig.
Jeg gjorde ham ondt.
Jeg mærkede det.
Følelsen da pisken ramte gik op langs armen-
-og nåede hjertet.
Men drengen bad ikke om nåde.
Se på mig.
Har du fået nok?
Der skete noget.
En af mine mænd besvimede som en kvinde.
Publikum begyndte at grine.
Stille!
Da bestemte jeg mig for at piske ham ind til knoglerne.
Verden bestod kun af min arm og hans ryg.
Pisken forenede os.
Latteren stoppede.
Først gispede de og så græd de.
Tilskuerne kiggede væk.
De var forfærdede.
Blinde tåber.
De kunne kun se rædslen.
Jeg kunne se skønheden.
Jeg så sandheden.
Den dreng og jeg...
Vi skabte et mesterværk.
Et udsøgt, blodigt mesterværk.
Det var det smukkeste jeg nogensinde har set.
Sandheden vejer tungere end en løgn.
Jeg lovede at åbne mig for Dem og...
Det har jeg gjort.
Ja, det har De.
De mener at jeg er et monster og det er muligt at jeg er.
At De ikke er ligeglad med min mening giver mig håb for Deres sjæl.
En ting ved jeg.
Jeg er ikke den jeg engang var.
Jeg kom til Skotland som soldat for at tjene min konge og mit land.
I stedet...
vogter jeg over et smudsigt og indskrænket folk-
- som er overtroiske og voldelige.
Mørket er vokset i mig.
Et had til hele verden.
Jeg udfører gerninger-
-rødfrakkernes arbejde-
- indtil jeg ikke længere genkender manden jeg er blevet til.
De er ikke den første som forandres i kamp.
Det faktum at De erkender det er endnu et håbefuldt tegn.
På hvad?
De siger, at der er en anstændig mand inden i Dem.
En mand som ved hvad der er rigtigt og forkert.
Jeg tror, at den del af Dem stadig findes.
Det ville være fint hvis det var sådan.
De kan ikke få Deres gerninger til at forsvinde.
Men det er ikke for sent at få Deres menneskelighed tilbage.
De kan selv vælge hvilken mand De vil være.
Tror De, at jeg en dag kan se på mig selv uden at føle afsky?
Jeg tror, at en mand med Deres indsigt og selverkendelse-
-kan gøre lige hvad han vil.
Black Jack Randall oprejsning.
De kan tjene en formue på at satse på at det ikke går.
Jeg kan begynde med at eskortere Dem til Inverness.
- Jeg har gjort Dem lykkelig. - Ja, det har De.
En mærkelig følelse.
- Måske en begyndelse. - Jeg er enig.
Korporal Hawkins.
Mrs. Beauchamp og jeg behøver hjælp.
Kaptajn Randall, De har min dybeste...
Jeg trives i mørket og det er der jeg hører hjemme.
Jeg vil ikke have Deres sympati og De får ingen af mig.
På en eller anden måde skal jeg få sandheden frem.
Korporal.
Har De nogensinde sparket en kvinde?
Det er befriende.
Kom her.
Spark hende.
Spark hende, sagde jeg.
Spark hende!
Altså...
de er så bløde.
Igen.
Jeg har ikke tilkaldt Dem.
Op. Du skal væk herfra.
Stands!
Jeg kom ikke for at slås. Bed dem gå væk inden jeg mister besindelsen.
De har ingen råderet over hende så længe hun bliver forhørt.
- Hun er MacKenzieklanens gæst. - Hun er engelsk borger.
Hun blev ført hertil for at bevise at hun ikke var min brors fange.
- Nu er hun under min beskyttelse. - Yderligere ting er dukket op.
De skal ikke stille spørgsmål på MacKenzies jorder.
Medmindre De vil starte en krig her i dag.
Vi er færdige. Før hende til Fort William i morgen før solnedgang.
I modsat fald anklages De for at have beskyttet en eftersøgt-
- og De vil blive jagtet og straffet med døden.
Selv om De er krigsherre.
- Slip dem forbi. - Kom.
Jeg glæder mig til næste møde, mrs. Beauchamp.
Kroppen smertede og det sidste jeg ønskede var at ride i hårdt terræn.
Jeg troede, jeg skulle besvime før Dougal endelig standsede.
- Skal vi møde de andre her? - Nej, de er ved lejren.
- Der er vand her. - Hvor?
Hernede.
Det var en lang vej at gå for lidt vand.
Det lugter dårligt, men det fugter halsen.
Er du spion for England eller Frankrig?
- Hvor mange gange skal jeg svare? - Det her er sidste gang.
Jeg er ikke spion.
Jeg er Claire Beauchamp. Intet andet.
Er det nok?
Hvad siger du?
Ja, det er nok.
- Ville du bruge den på mig? - Ikke så gerne.
Du er smuk, men havde du svaret falsk havde jeg ikke haft noget valg.
- Nu ved jeg at du taler sandt. - Hvad var det der overbeviste dig?
St. Ninians kilde. Nogle kalder den "Løgnernes kilde".
Det lugter ad helvede til. Hvis man drikker fra kilden og taler usandt-
-brænder du op.
- En magisk kilde? - Du som healer tror vel på magi?
Kaptajn Randall bliver nok ikke så let at overbevise.
Du behøver ikke se ham igen-
-hvis du gør som jeg siger.
Skal du ikke føre mig til Fort William?
En engelsk officer kan ikke tvinge en skotte hvis han ikke har beviser.
Og han kan ikke tvinge en mistænkt fra vor jord uden herremandens samtykke.
- Du har talt med Ned Gowan. - Jeg tænkte at dette ville ske.
Jeg kan kun nægte at overlade dig til Randall-
- hvis du ikke længere er engelsk, men bliver skotsk.
- Skotsk? - Du må gifte dig med en skotte.
Absolut ikke. Det kan jeg ikke gøre.
Vil du hellere i engelsk fængsel?
Skal jeg gifte mig med dig?
Tanken pirrer mig-
- men det er ikke mig, som vil få æren.
Hvem så?
- Dougal ønsker at vi gifter os. - Jeg ved det.
Er du med på det?
Du har plejet mine sår mere end en gang.
Jeg står i gæld til dig.
Hvad ville jeg være for en ven hvis jeg overlod dig til Randall?
Men en ung mand som dig...
Er der ikke en anden du er interesseret i?
Om jeg er optaget?
Nej, jeg har intet at tilbyde en hustru.
Jeg lever på min soldaterløn og har en pris på mit hoved.
Ingen far vil give sin datter væk til en mand som kan blive hængt.
Har du tænkt på det?
Så for dig kan vi begynde hvedebrødsdagene i morgen?
Hvis det passer dig.
Generer det dig ikke...
at jeg ikke er jomfru?
Nej.
Hvis det ikke generer dig, at jeg er.
Godt at en af os ved hvordan man gør.
Ripped and synced by DBRETAiL