-Tidigare: -Colum reser inte.
Jag får samla in hyrespengarna.
Har du sett om dina följeslagare har samlat pengar till rebellerna?
Varför vill MacKenzie till varje pris förhindra att jag förhör dig?
Har du en brygd som öppnar en pojkes hjärta för en flicka?
Vad heter han? Horrocks?
Jag kanske kan bli rentvådd.
En deserterad rödrock hävdar att han såg vem som dödade sergeanten.
Jag visste vart vi skulle.
Till en man som jag kände alltför väl.
Bort med händerna från min hustru.
Det är märkligt hur minnet fungerar.
Vissa människor, platser och ögonblick etsas fast för evigt-
-medan andra bleknar och försvinner.
Jag har alltid vetat att jag levt annorlunda.
När jag var liten såg jag ingen utstakad väg.
Jag tog steg efter steg framåt, men visste inte vart jag var på väg.
En dag vände jag mig om och såg att för varje steg jag tagit-
-hade jag gjort ett val att gå till vänster, höger eller att stanna.
Alla människor har ett val att göra rätt eller fel-
-mellan kärlek och hat och ibland mellan liv och död.
Summan av de valen blir ens liv.
Dagen jag insåg det var dagen jag blev en man.
Vad tänker du på? Horrocks väntar.
-Ge honom guldet. Jag litar på honom. -Det gjorde brittiska armén också.
Det här kanske inte är en bra dag att göra affärer.
Vi struntar i om du har deserterat, mr Horrocks.
Vi lovprisar dig.
Jag har rest långt och utsatt mig för risk. Jag har lurat rödrockarna...
Den som sköt sergeanten var kapten Jonathan Randall i egen hög person.
Ska vi tro att en kapten, trots att han är elak, skjuter sin egen soldat?
-Ni känner Randall. Fråga honom. -Ska Randall rentvå mitt namn?
Du ville ha ett namn och det har du fått.
Adjö.
-Låt honom gå. -Jamie!
Claire.
-Jag gick iväg och pissade och... -Var är hon?
När jag hittade henne hade rödrockarna tagit henne.
Hon kämpade emot. De red söderut.
-Var är engelskan? -Jag vet inte vem du menar.
-Min vän är inte nöjd med svaret. -Jag vet inte.
Det får jag hoppas att du gör annars kommer du prata som en flicka.
Hos befälhavaren. I tornet.
Tack.
Vänta inte för länge.
Bort med händerna från min hustru.
Herregud.
Dougal berättade inte att du gift dig med den piskade tjuven.
-Hur ser mitt hantverk ut? -Bra.
-Trots din insats. -Kan du tänka dig att visa mig?
Det blir det sista du får se.
Belöning innebär risker.
Skjut honom, Jamie.
Skjut oss båda två. Då vet hela fortet att du är här.
Vi verkar ha fått publik, frun.
Jag tycker att vi ska ägna oss åt vår njutning. Jag ska sannerligen det.
Lägg ner pistolen på bordet och låt oss sätta igång med underhållningen.
Gör det. Långsamt.
Jag lovar att jag skär halsen av henne.
Långsamt.
Det var väl inte så svårt? Backa.
Gör det!
Gå härifrån, Jamie. Gå!
Alla håller sig lugna.
Lugn och fin.
Först säger hon att du ska skjuta och sen att du ska fly.
-Vem är mannen i äktenskapet? -Jag ska skära av dig ballarna.
Du är synnerligen ful i munnen.
Jag förstår inte varför en man-
-vill binda sig till en kvinna.
Särskilt inte till en slampa som den här.
Vill du att din man ska göra oss sällskap?
Vad säger du, Fraser?
Eller föredrar du att titta?
Kom du hit med en tom pistol?
-Ned sa att jag inte fick döda nån. -Den här vägen.
Vänta.
Ibland undrar jag varför jag inte dödade honom.
Just då tänkte jag bara på att hindra honom från att larma.
Jag kunde inte döda en hjälplös man, inte ens Randall.
Larma!
Skyldra gevär. Eld!
Upp.
Hitåt.
-Det finns väl vatten där nere? -Jag tror det.
Det är några kilometer kvar till Drover. Vi vattnar hästarna.
-Kan du ge honom vatten? -Ja.
Mår du bra?
-Skadade Randall dig? -Han hann inte tack vare dig.
Jag väntar på att du ska be om ursäkt.
Be om ursäkt?
Jag togs gisslan av Jack Randall.
-Tycker du att det var mitt fel? -Det är ditt fel.
Om du hade stannat kvar hade det inte hänt.
Varför lyssna på sin make? Du gör som du vill.
Jag hittade dig på ett bord med kjolen uppe och ett kräk mellan benen.
Jag ville följa med dig och sa att det inte var nån fara.
Lyssnade du på mig? Nej. Jag är bara en kvinna.
Varför ska du lyssna på mig? Kvinnor ska bara lyda order.
Om du hade gjort det skulle vi inte jagas av rödrockar.
Gör du om det slår jag dig.
Du är ett odjur. Tror du att jag blev tillfångatagen med flit?
Du ville ge igen för det som hände i gläntan.
Med de brittiska desertörerna?
Tror du att jag gick in i skogen och hoppades träffa på brittiska soldater?
-Jag tog en promenad. -Jag sa åt dig att stanna där du var.
-Jag behöver inte göra som du säger. -Det måste du. Du är min hustru.
Tror du att jag är din egendom?
Du tror att jag tillhör dig och ingen annan får ta det.
Du tillhör mig, vare sig du gillar det eller inte.
Jag gillar det inte, inte ett dugg. Men det spelar väl ingen roll?
Så länge jag värmer din säng struntar du i vad jag tycker.
Är det vad en hustru är för dig? Nån man sticker kuken i när man vill.
Släpp mig, ditt jävla gökhuvud!
Prata inte så till mig, din bitch!
Jag letade efter dig på Fort William-
-med en tom pistol och mina bara händer.
När du skrek...
Du gör mig förtvivlad, Claire.
Förlåt.
Jamie, jag ber om ursäkt.
Du är förlåten.
Jag ber också om ursäkt.
Jag ber om ursäkt för det jag sa. Jag menade det inte.
-Förlåter du mig? -Du är förlåten.
Jag förlät henne.
Men jag hade förlåtit allt hon nånsin sagt eller gjort.
Det var inget val.
Det handlade om att vara kär.
Vi behöver fler tallrikar.
Medan Murtagh var upptagen med krutet-
-skickade jag tre av rödrockarna till himlen.
-Jag hör inte det här. -Jag trodde att fortet skulle falla.
Använde du andedräkten eller fjärtarna för att stoppa dem?
-Kallar du mig lögnare? -Du har inte dödat nån.
Sätt dig ner och sluta öppna munnen. Använd den till nåt användbart.
Jag berättar ingenting om du har den tonen.
Jag har inte tackat er för det ni gjorde igår.
-Har du mer vin, Ned? -Det finns rhenvin.
Det smakar riktigt bra.
Det har varit en lång dag. Jag går upp.
Hon inser inte vad hon var nära att kosta oss.
Det måste hon lära sig.
-Tror du att de pratar med mig igen? -Ja.
Det gör de.
Kom och lägg dig, Jamie.
Det är en sak som göras innan vi somnar ikväll.
Vadå?
Om en man utsatte oss alla för fara som du gjorde-
-hade han fått öronen avskurna, blivit piskad eller till och med dödad.
Jag visste inte.
Du känner inte till våra regler-
-och det är en ursäkt.
Men jag sa åt dig att hålla dig gömd.
Om du hade gjort det skulle inte britterna leta efter oss nu.
Och kapten Randall... Det är ett annat problem.
Han kommer att leta efter dig nu när han vet att du är här.
-För honom är det personligt. -Jag är ledsen, Jamie.
Om det bara handlade om mig skulle vi inte prata mer om det.
Men dina handlingar utsatte alla männen för fara.
Bäst att få det överstökat.
Du orsakade stor skada när du inte följde mina order.
-Jag ska bestraffa dig för det. -Vad menar du?
Du vet mycket väl vad jag menar.
Lägg dig ner och lyft upp särken.
-Det tänker jag inte göra. -Claire...
Jag har bett om ursäkt och jag ska aldrig göra om det.
Problemet är att du kanske gör det.
Jag tror att du kommer från en plats där allt är enklare.
Där handlar det inte om liv och död om man bryter mot en order.
Men det är vid såna här tillfällen-
-som ett lätt handlag kan få allvarliga konsekvenser.
Du har självklart rätt.
Jag ska följa dina order även om jag inte håller med.
Bra.
Kom hit och låt oss få det överstökat.
Jag sa att jag ska följa dina order.
Det är skillnad mellan att säga att man förstår och verkligen göra det.
En rejäl omgång får en att inse allvaret.
Det hade varit annat om du bara utsatte mig för fara.
Rättvisa måste skipas.
Du har gjort orätt mot alla männen och måste få ditt straff.
-Det är min plikt att utföra det. -Du får inte slå mig.
Du har ingen talan.
-Pojken har satt igång. -Det är hans plikt.
-Du är min hustru. -Jag skriker.
Du kommer att skrika under tiden.
De hör dig säkert till nästa by. Du har starka lungor.
-Det går fortare om du ger efter. -Du ska få lida.
Det gör du redan.
Du njuter av det här.
-Vilket jäkla liv. -Jag undrar vem som bestraffar vem.
-Jag kommer aldrig att förlåta dig. -Jag förlät dig. Du kan förlåta mig.
Så fort du kan sitta igen.
-Sadist. -Jag vet inte vad det betyder.
-Jag sa att jag ska bestraffa dig. -Nej!
Jag sa inte att jag skulle njuta.
Hoppas att inte Jamie var för hård.
-En piskad röv har ingen dött av. -Hon verkade ge igen också.
Det gör ont som satan. Det misstaget gör hon inte om.
-Sätt dig bredvid mig. -Nej, tack. Jag står.
Där borta.
Rättvisa var skipad och problemet ur världen.
Jag trodde att vi hade vänt blad.
Jag hade lite erfarenhet som make och insåg inte att jag var naiv.
Återkomsten till slottet Leoch ökade spänningarna inom äktenskapet-
-och medförde fler val som skulle påverka våra liv lång tid framöver.
Välkomna hem, kära ni.
Gratulationer till er båda. Jag ser fram emot att höra om bröllopet.
Det var länge sen vi höll ett bröllop här.
Mina innersta lyckönskningar-
-till ett långt och lyckligt äktenskap-
-lady Broch Tuarach.
Varför?
Varför gjorde du det? Jag väntade på dig, Jamie.
Jag räknade dagarna tills du skulle återvända. Jag visste ingenting.
-Jag hade inte planerat det. -Varför gjorde du det då?
Det var Dougals arrangemang.
Det var ingen enkel historia så mycket kan jag säga.
Du får vänta på en förklaring. Colum har kallat på mig.
Man kan inte låta en MacKenzie vänta.
-Men vi ska talas vid igen. -Jag lovar.
Där har vi brudgummen.
Nu när ni tre är samlade undrar jag vem som vill förklara Fort William?
Måste klanen MacKenzie stå tillsvars för er räd?
Nej. Blir det repressalier riktas de mot mig.
Det kommer kapten Randall att se till.
Bra.
Vi återgår till hyrorna.
Det har varit ett magert år, men vi har mycket boskap som kan säljas.
Och de andra pengarna ni samlade in?
Pengarna till Bonnie Prince Charlie på andra sidan vattnet.
De är till jakobinerna, inte sant?
Trodde ni inte att en enda i gruppen skulle vara lojal mot sin laird?
Unge Jamie ser åtminstone passande skyldig ut.
Du förväxlar oro med skuld. Jag har rent samvete.
Jag är inte lojal mot Karl eller Jakob.
Han talar sanning.
Vi visade upp hans rygg för att visa hur britterna skipar rättvisa.
Vi samlade ihop guldet på ärligt sätt.
Vi har inte dolt att vi samlade in pengar-
-för att sätta den rättmätige kungen på tronen.
Det är viktigare än klaner och enskilda ledare.
Säger du det?
Den här klanen leds av den här mannen.
Jag väljer vilken sak vi ska stötta.
Klanens välmående kommer före en kung eller ett land.
Jag har visat min lojalitet många gånger.
Jag har samlat in hyror, utkämpat dina strider, skyddat dig-
-och jag har till och med säkrat blodslinjen.
Jag tycker att sån lojalitet är värd en ynka påse guld.
Håller du inte med?
Försvinn ur min åsyn.
Jag ska försöka lugna honom.
Annars ska jag tysta honom.
Du vill nog skälla ut mig en annan gång.
Stanna.
Jag öppnade mitt hem för att ge dig en fristad från britterna.
Jag gav dig mat och logi.
Till och med när du vägrade avlägga eden till mig gav jag dig beskydd.
Är det här tacken?
Du gifte dig med en engelska.
Du vet att ingen i klanen vill se dig som min arvtagare.
Det var inte meningen att förråda dig.
Försvinn.
Jag visste det första gången jag såg Dougal och Hamish leka på gården.
Många har skvallrat om det.
Vi visste om det-
-men det är första gången Dougal säger att han är Hamish far.
Jag trodde att Colum skulle döda honom.
Det skulle lösa en del problem.
Om bröderna inte blir vänner får jag betala priset.
Det är nog inte första gången de är ovänner. Det är säkert bra imorgon.
-Vad gör du? -Jag trodde...
Du trodde fel.
Du ska lyssna när Dougal ger order.
Han är bara en pojkvasker.
Hans mun har viskat i Colums öra.
Han gav pengarna till Colum som vi samlat till jakobinerna.
Colum skulle inte ha tagit dem.
MacKenzie beordrade mig att göra det. Jag har avlagt en ed. Ska jag ljuga?
Skulle inte du göra det för MacKenzie?
Nej, inte efter det han gjorde mot Dougal.
Själv, då? Är du lojal mot klanledaren eller krigsledaren?
Klanen har bara en ledare.
Slutpratat. Pojken skulle ha rådfrågat oss innan han fattade ett beslut.
För hans olydighet ska han bestraffas.
Det här är affärer för MacKenzie.
Ni Fraser ska sköta ert eget.
Låt oss sköta det här.
Vad är det som pågår?
Jag trodde att vi skulle jaga hjort.
Vem följer med mig?
Det börjar kännas lite olustigt här.
Rupert har rätt. Det här är inte vårt bråk.
Jag sadlar hästarna. Hämta Claire så ger vi oss av ikväll.
Hur ska vi leva? Horrocks var min enda chans. Jag får leva som fredlös.
Vi brukar jorden. Har slottslivet gjort dig lat?
Ska jag sova under ett träd med min fru i vinter?
Lämna henne. Låt henne komma när vi har hittat ett hus.
-Du talar som den ogifte man du är. -För guds skull.
Vi ger oss av eller stannar och väljer sida.
Colum kommer inte att lämna tillbaka guldet.
Det spelar ingen roll. Bonnie Prince är knappast på väg hem från Italien.
Nej, det är han inte.
Fred, säger du.
Du påstår att klansmännen bråkar och min bror trotsar mig.
Det kan inte bli fred förrän de bestraffas.
Det mildrar din ilska, men inte mer.
Det leder bara till ännu mer ilska tills det blir öppet krig.
Vad tycker du att jag ska göra?
Låt din bror ge guldet till jakobinerna.
Ska jag begå högförräderi och stötta Stuart tillbaka på tronen?
Det är bara ett önsketänkande. Jakobinerna har ingen armé.
Högländernas klaner är upptagna med att stjäla varandras boskap-
-medan Bonnie Prince Charlie omhuldas av påven.
Det är sant, men min egen klan är på gränsen till inbördeskrig.
Lämnar du tillbaka guldet till Dougal lugnar du honom och hans gelikar.
Låt din bror leka rebell så länge han gör det i det tysta.
Låt honom viska om ett fritt Skottland-
-medan du bidar din tid och ser hur händelseförloppet utvecklas.
Om Bonnie Prince Charlie nånsin återvänder kan du bestämma dig då.
Dougal må vara krigsledare, men bara du kan utropa krig.
Hämta hit min bror och Ned Gowan.
Ska vi stå här hela dagen eller har du kallat hit oss av en anledning?
Du är duktig på att prata och det kan ge dig bekymmer.
För en månad sen avlade du en ed till mig. Minns du det?
Ja.
Vad är en mans ord värd dessa dagar?
En påse guld?
Jag avlade en ed till dig och Skottland. Den ska jag aldrig bryta.
Vi får se.
Kila iväg. Lek rebell och se vart det leder dig.
Tack, broder.
Skicka ett meddelande till hertigen av Sandringham.
Vi ska hålla en bankett i hans ära.
Varna männen att hålla rövarna borta.
Kan du aldrig knipa igen?
Det är klokt att höra om jakobinerna ur en engelsmans perspektiv.
Det krävs mer än ditt gillande för att du ska falla i nåd.
Försvinn ur min åsyn. Alla tre.
Jag borde ha varit glad att klanen inte höll på att slitas sönder-
-och att jag var vän med Colum och Dougal, men det var jag inte.
Klyftan med Claire var ett öppet sår som inte ville läka.
Jag behövde göra nåt.
Jag behövde hitta en lösning. Men hur?
Jag visste att jag skulle hitta dig här.
Det har varit din hemliga plats sen du var liten.
Den är inte hemlig om du hittade mig så lätt.
-Du lovade att vi skulle prata. -Ja.
Jag minns första gången jag såg dig när du kom genom grinden till Leoch.
Jag var bara sju år och ett barn.
Du märkte inte då hur mitt hjärta slog fortare när du var nära.
Jag glömde dig inte trots att du var borta i många år.
-Nu är jag gift. -Det var en fin sak du gjorde.
Du gifte dig med engelskan för att rädda henne.
Det är sant att Dougal arrangerade äktenskapet, men...
Du ser inte lycklig ut.
Du ser ut att bära världens bekymmer på dina axlar.
-Laoghaire. -Du räddade mig i salen.
Jag vet att jag inte hade fel. Du kände som jag.
Och den där dagen i nischen när du kysste mig...
Hon har varit gift tidigare.
Men jag är oskuld.
Jag vill att du ska vara min första.
Och att du bara vill ha mig.
Jag har avlagt ett löfte och jag tänker inte bryta det.
Inte ens för en så söt flicka som du.
Förlåt.
För första gången sen jag var pojke var jag osäker på nästa steg.
Jag måste komma framåt, ett steg åt gången.
Colum och Dougal har blivit sams.
Livet i högländerna är grundat på tradition, seder och ritualer.
-Jag har märkt det. -Om Colum ses som svag...
...skulle han förlora sina position eftersom fred är viktigare än seder.
Jag såg en rigid man ge efter. Det fick mig att fundera.
På vad?
Hustrur lyder sina makar. Makarna bestraffar dem när de inte gör det.
Så var det med min far, farfar och så vidare.
Men du och jag kanske måste göra annorlunda.
Jag lovar och svär på Jesus kors-
-och på det heliga svärdet jag håller i att jag lovar dig min lojalitet.
Om jag nånsin höjer handen mot dig igen-
-då ska detta heliga svärd genomborra mitt hjärta.
Är det inte tillräckligt?
Vill du inte ha mig längre?
Vill du att vi lever åtskilda?
Det borde vara min önskan.
Men det vill jag inte.
-Nyckeln till Lallybroch. -Vad?
Din ring.
Smeden gjorde din ring av min nyckel.
Varför berättade du inte det när du gav den till mig?
Jag ville vänta tills vi återvände till Lallybroch.
Då visste du att gården var lika mycket din som min.
Nu vet jag inte om vi nånsin kan flytta dit igen.
-Jamie, jag... -Det gör inte lika ont längre.
Nu är du mitt hem.
Jag vill ha dig, Claire.
Jag vill ha dig så mycket att jag knappt kan andas.
Vill du ha mig?
Ja, jag vill ha dig.
Lyssna på mig.
Om du nånsin höjer handen mot mig igen, James Fraser-
-ska jag skära ut ditt hjärta och äta det till frukost. Förstår du?
-Gör du det? -Jag lovar.
Du är min.
Nu och för alltid.
Du måste kalla mig herre.
Jag är din herre och du är min.
Jag kan inte äga din själ-
-utan att förlora min egen.
Sassenach?
Ja, herre.
-Vad betyder göka? -Vad?
Göka. Efter Fort William kallade du mig "jävla gökhuvud".
Det betyder det som vi precis gjorde.
Och sadist? Det kallade du mig också.
Det betyder nån som-
-njuter sexuellt av att skada nån annan.
Det var inga smickrande ord-
-men jag kan inte klandra dig för dina observationer.
-Var jag för hårdhänt? -Nej.
Om man går till sängs med en häxa får räkna med att bli biten.
Bit mig igen.
-Jag är utsvulten. -Jag också.
Du menade på mat.
Jag ska hämta nåt att äta i köket.
Vad är det här?
-Var hittade du den? -Den låg där.
Vad är det?
-Det är en olycksamulett. -Vad är det?
Den ska bringa smärta, olycka eller till och med döden.
Vem kan ha lagt den under vår säng?
Jamie?
Laoghaire.